П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/7417/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
24 серпня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. , 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
29.05.2025 року ТОВ "Хмільницьке" звернулось в суд з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24 лютого 2025 року № 14134000702 є протиправним, необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки висновки контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності позивача.
Позивач зазначив, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Хмільницьке» щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн по декларації за липень 2024 року (вх. від 20.08.2024 № 9240923252), за результатами якої складено Акт перевірки від 05 лютого 2025 року № 67/34-00-07-06/00692245. На підставі цього Акта контролюючий орган дійшов помилкового висновку про порушення підприємством вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 та пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України через нескладання та незареєстрування в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних на послуги, які, на думку відповідача, використані поза господарською діяльністю платника, на суму ПДВ 109 535,25 гривень.
Рішенням суду першої інстанції позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.02.2025 року №14134000702 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість за липень 2024 року на суму 109 535,25 грн.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" (вул. Заводська, 2, с. Війтівці, Хмільницький район, Вінницька область, 22050, код ЄДРПОУ 00692245) судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (просп. Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015, код ЄДРПОУ 44104032).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що чинне законодавство надає власнику підприємства право самостійно обирати форму організації обліку, а обсяги діяльності позивача як великого платника податків об`єктивно потребують залучення спеціалізованих виконавців для забезпечення належного документообігу.

ІІ. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В апеляційній скарзі податковий орган просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неповноту встановлення обставин справи.
Скаржник стверджує, що наявність у штаті ТОВ "Хмільницьке" головного бухгалтера та дев`яти штатних одиниць у підрозділі бухгалтерії свідчить про спроможність підприємства здійснювати облік власними силами. Відповідач уважає, що укладання договору з пов`язаною особою (ТОВ "Астарта Сервіс") за наявності власного персоналу спрямоване на штучне формування податкового кредиту без реальної господарської потреби. Також апелянт зазначає, що звіти про надані послуги містять узагальнену інформацію без розшифрування вартості конкретних видів робіт.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення без змін, наголошуючи на законності обраної форми обліку та відсутності у податкового органу фактів використання послуг поза межами господарської діяльності.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ТОВ "Хмільницьке" є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, перебуває на обліку в Південному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків та є платником податку на додану вартість.
Основний вид економічної діяльності ТОВ "Хмільницьке" за КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
На підставі наказу від 28.10.2024 № 217 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Хмільницьке", виданого Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП та на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Хмільницьке" з питань щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.. по декларації з податку на додану вартість за липень 2024 року, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення.
Перевірка проводилась з 02.12.2024 року по 20.12.2024 року.
За результатами проведеної перевірки Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено Акт від 05.02.2025 №67/34-00-07-06/00692245 (далі - Акт перевірки), у якому встановлено порушення вимог:
- п. 201.1, п.201.10. ст.201, п.89 підр. 2 розд. XX ПК України, ТОВ "Хмільницьке" за липень 2024 року не складено податкові накладні та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних на послуги, що використані не в господарській діяльності підприємства, на суму ПДВ 109 535,25 гривень.
На підставі вказаного Акту перевірки та висновків, які у ньому зазначені, Південно міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.02.2025 року №14134000702 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість за липень 2024 року на суму 109 535,25 грн.
Не погоджуючись із таким податковим повідомленням-рішенням, 28.02.2025 року ТОВ "Хмільницьке" подало до Державної податкової служби України скаргу вих. №392 на вказане податкове повідомлення - рішення.
Однак, за результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято рішення від 23.04.2025 року №11415/6/99-00-06-01-03-06, яким вирішено податкове повідомлення - рішення року від 24.02.2025 року №14134000702 залишено без змін, а скаргу без задоволення.
Позивач вважає податкове повідомлення - рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

ІV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пп.16.1.2, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.п. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (п.п. 14.1.156. п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
- дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
- дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).
Так, п. 198.5 ст. 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі, якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Тобто, з аналізу вищезазначених правових нормі слідує, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, скласти і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну за товарами/послугами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися у випадках передбачених підпунктами п. 198.5 ст. 198 ПК України.
Так, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає стаття 200 ПК України.
Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Так, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996/ХІV (Закон №996) визначає правові засади регулювання, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. У розумінні даного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.
Статтею 1 Закону №996 передбачено, що первинний документ визначається як документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частинами другою та третьою статті 9 цього ж Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Із наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.
При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
В акті перевірки відповідач вказав, що отримані позивачем послуги ТОВ "Астарта Сервіс" по веденню бухгалтерського обліку і податкового обліку та складанню звітності не пов`язані з господарською діяльністю позивача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що таке твердження контролюючого органу є необгрунтованим, оскільки ТОВ "Хмільницьке" є великим підприємством у розумінні ч. 2 ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тобто таким, у якого балансова вартість активів перевищує 20 мільйонів євро, чистий дохід від реалізації продукції понад 40 мільйонів євро, а середньооблікова кількість працівників понад 250 осіб. Крім того, ТОВ "Хмільницьке" є великим платником податків, що підтверджується його перебуванням на обліку в Підрозділі Офісу великих платників податків.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про бухгалтерський обліку та фінансову звітність в Україні" питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.
Згідно з ч. 2 ст. 3 та ч. 4 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський обліку та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством та для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації, зокрема, ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або підприємством, суб`єктом підприємницької діяльності, самозайнятою особою, що провадять діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності.
Отже, забезпечення бухгалтерського обліку та складання фінансової і податкової звітності є обов`язком відповідно до законодавства та нерозривно пов`язане з господарською діяльністю позивача, оскільки ці процеси є необхідними для належного функціонування підприємства, ведення обліку результатів його діяльності, виконання податкових зобов`язань та подання встановленої звітності до контролюючих органів.
Як слідує зі змісту позовної заяви, враховуючи значні обсяги господарської діяльності та необхідність належного ведення обліку, ними прийнято рішення про залучення для виконання функцій з ведення бухгалтерського та податкового обліку, а також складання відповідної звітності спеціалізованого суб`єкта підприємницької діяльності - ТОВ "Астарта Сервіс".
Вказані послуги надавались на підставі укладеного між сторонами договору №ОЦ17/06/2021-ХМЦ від 17.06.2021 року, за умовами якого ТОВ "Астарта Сервіс" зобов`язалося здійснювати ведення бухгалтерського та податкового обліку, а також формування статистичної і податкової звітності для ТОВ "Хмільницьке".
Згідно з пунктом 1.2. Договору №ОЦ17/06/2021-ХМЦ сторони дійшли згоди, що з метою реалізації цього договору, послуги включають в себе:
1.2.1. ведення бухгалтерського і податкового обліку Замовника відповідно до чинного законодавства України та облікової політики Замовника;
1.2.2. формування звітності відповідно до узгодженого сторонами переліку;
1.2.3. організаційну та методологічну підтримку обороту первинних документів та інших процесів, пов`язаних з веденням обліків та формування звітності Замовника.
Відповідно до пункту 1.3. Договору №ОЦ17/06/2021-ХМЦ результатом надання послуг є виконані виконавцем роботи у відповідності з Додатком №1 до цього Договору.
Додатком № 1 до Договору №ОЦ17/06/2021-ХМЦ визначено перелік звітності, що підлягає складанню і поданню у відповідності до вимог законодавства України, і охоплює всі види фінансової і податкової звітності, що має подаватись суб`єктом господарювання, всього 46 видів звітності.
Згідно п.2.1. - 2.5 Договору про надання послуг послуги по цьому договору надаються із застосуванням облікової системи Замовника та комп`ютерної програми для подачі електронної звітності та документообігу.
Сторони призначають осіб, відповідальних за взаємодію сторін за цим Договором, що погоджують в Додатку №2 до договору.
Протягом терміну дії цього договору, відповідальна особа Замовника забезпечує передачу представникам Виконавця всіх необхідних для надання послуг даних (інформації). Для обміну інформацією використовуються всі наявні засоби зв`язку: поштові служби, електронна пошта тощо.
Відображення в обліковій системі результатів господарських операцій повинно бути здійснено Виконавцем на підставі первинних документів відповідно до погодженого графіка документообігу, який наведено в Додатку №3 до цього Договору.
Детальний механізм взаємовідносин представників Виконавця та Замовника регулюється Додатком №4 до Договору.
Відповідно до пункту 2.7. Договору №ОЦ17/06/2021-ХМЦ підписання, а також здача в компетентні органи податкової та статистичної звітності, підготовленої виконавцем, здійснюється уповноваженими особами замовника.
Пунктом 4.1. Договору №ОЦ17/06/2021-ХМЦ визначено, що сторони дійшли згоди, що вартість послуг виконавця за кожен місяць надання послуг становить 648014,40 грн. в т.ч. ПДВ - 108002,40 грн.
Згідно з пунктом 4.2. Договору №ОЦ17/06/2021-ХМЦ калькуляція вартості послуг згідно п. 4.1. наведена в Додатку №6 до даного договору.
В подальшому до договору вносились зміни, в тому числі щодо зміни ціни послуг, в зв`язку із зміною кількості гектарів в обробітку та кількості голів ВРХ, згідно листів ТОВ "Астарта Сервіс", що підтверджувалось даними бухгалтерського обліку позивача.
Зокрема, згідно Додаткової угоди №5 від 19.01.2024 року до Договору про надання послуг на підставі Калькуляції вартості послуг (Додаток №1 до зазначеної додаткової угоди), в якій сторони дійшли згоди встановити вартість послуг за 1 га землі в обробітку – 17,75 грн. без ПДВ та за 1 велику рогату худобу – 17,75 грн. без ПДВ.
Виходячи, що станом на 31.12.2023 року у Позивача в обробітку знаходилось 30 175 га землі та 680 голів ВРХ (лист ТОВ «Хмільницьке» №2081 від 31.12.2023 року), сторони дійшли згоди встановити вартість послуг Виконавця (ТОВ «Астарта Сервіс») в розмірі 657 211,50 грн. в т.ч. ПДВ 109 535,25 грн. на місяць.
Таким чином, в червні 2024 року, вартість послуг ТОВ «Астарта Сервіс» становила 657 211,50 грн. в т.ч. ПДВ 109 535,25 грн.
Так, в Додатку №1 до Договору про надання послуг сторонами визначено перелік податкової, статистичної та іншої звітності, що складається ТОВ «Астарта Сервіс», як Виконавцем, в рамках надання послуг по Договору про надання послуг, всього 46 видів звітності.
В Додатках 3.1. - 3.9 до Договору про надання послуг сторонами погоджено графік документообігу між працівниками Позивача та ТОВ «Астарта Сервіс» щодо бухгалтерського обліку кожного з ключових напрямків господарської діяльності позивача: розрахунки з контрагентами; запаси; основні засоби і нематеріальні активи; сектор рослинництва; сектор тваринництва; по паях (оренда сільськогосподарських земель); розрахунки з працівниками; по податках; каса.
Факт попередньої оплати за послуги з ведення бухгалтерського обліку за червень 2024 року підтверджується платіжною інструкцією №С8-28702 від 26.06.2024 року, згідно якої ТОВ «Хмільницьке» сплатило ТОВ «Астарта Сервіс» суму 657 211,50 грн., в тому числі ПДВ 109 535,25 грн.
За фактом отриманої попередньої оплати ТОВ «Астарта Сервіс» складено та зареєстровано 16.07.2024 року в ЄРПН податкову накладну №1 від 26.06.2024 року на суму податку на додану вартість в розмірі 109 535,25 грн.
Також до Акту №АСС00000143 від 30.06.2024 року ТОВ «Астарта Сервіс» надано Звіт про надані послуги до Акту виконаних робіт №143 від 30.06.2024 року.
Як встановлено зі змісту п. 93 розділ ІІ Додатку №1 до Декларації з податку на додану вартість за липень 2024 року сума фактично сплаченого податку на додану вартість з вартості послуг наданих ТОВ «Астарта Сервіс» в червні 2024 року в розмірі 109535,25 грн. на підставі податкового накладної №1 від 26.06.2024 р., зареєстрованої 16.07.2024 року, включена ТОВ «Хмільницьке» до податкового кредиту в Податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2024 року.
Також ТОВ «Астарта Сервіс» включено суму в розмірі 109 535,25 грн. до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість до Податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2024 року, що підтверджується декларацією з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 6432 з обліку податкових зобов`язань з ПДВ за червень 2024 року.
Аналізуючи довід апелянта про те, що наявний штатний підрозділ бухгалтерії дозволяє виконувати всі функції самостійно, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції надав належну оцінку цій обставині. Встановлено, що 9 штатних співробітників позивача за своїм функціоналом є обліковцями, касирами та фахівцями з первинного документообігу, тоді як ТОВ "Астарта Сервіс" забезпечувало складні процеси формування статистичної та податкової звітності, методологічну підтримку та ведення обліку за міжнародними стандартами. Враховуючи статус позивача як великого підприємства, що опрацьовує понад 17 500 документів щомісяця, залучення зовнішнього виконавця є економічно виправданим кроком для забезпечення безперервності та якості облікових процесів. Посилання податкового органу на "механічну" кількість працівників без аналізу їх навантаження та посадових обов`язків є необґрунтованим.
Надаючи оцінку аргументу апелянта про пов`язаність осіб та спрямованість дій на штучне формування податкового кредиту, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт перебування під спільним контролем бенефіціарів не є забороненим законом та не може бути автоматичною підставою для визнання операцій непов`язаними з господарською діяльністю. Контролюючий орган у акті перевірки фактично визнав реальність надання послуг та їх оплату, проте не навів жодного факту використання цих послуг позивачем поза межами його основної діяльності з вирощування сільськогосподарських культур. Податкове законодавство пов`язує обов`язок нарахування зобов`язань за пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України виключно з фактом негосподарського використання активів, який у даній справі не доведений.
Також доводи апеляційної скарги про відсутність деталізації вартості послуг у звітах суд розцінює як необгрунтованими, оскільки сторони узгодили форму звітності та механізм розрахунку ціни (залежно від площі землі та поголів`я худоби), що цілком дозволяє ідентифікувати обсяг наданих послуг. 
V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 
Головуюча | | | Гнап Д.Д.
Судді | | | Яремчук К.О.    Сушко О.О.