РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2026 року | м. Рівне | №460/9857/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
| Головного управління ДПС у Рівненській області
до | Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
| про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг на загальну суму 7886,14 грн, а саме: - єдиний податок з фізичних осіб (18050400) в сумі 6571,78 грн та перерахувати на рахунок UA758999980314040699000017527, отримувач: ГУК у Рівн.обл./Рівнен.міс.тг/18050400, код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код банку: МФО 899998; - військовий збір, що підлягає сплаті фізичними особами – підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (11011700) в сумі 1314,36 грн та перерахувати на рахунок UA818999980313000198000017001, отримувач: ГУК у Рівн.обл /Рівнен.обл./11011700, код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код банку: МФО 899998. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість в загальній сумі 7886,14грн, а саме з єдиного податку з фізичних осіб та військового збору. Відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства зазначена сума сплачена не була. За наведених обставин, у відповідності до ст. 95 ПК України, просить позовні вимоги задовольнити повністю. 
Ухвалою суду від 08 червня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Дана ухвала надсилалась судом за останньою зареєстрованою адресою відповідача: АДРЕСА_1 . Вказана адреса відповідає адресі відповідача, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осію, ФОП та громадських формувань. Проте, до суду повернулося поштове відправлення без вручення із зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання".
Згідно з ч.4 ст.124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Суд зауважує, що відповідно до п.11 ст.126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до п.5 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Тобто, з огляду на зазначені положення КАС України, кореспонденція вважається надісланою та врученою відповідачеві належним чином.
Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду відзиву на позовну заяву чи інших заяв по суті справи, з яких можливо встановити його ставлення до заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне. 
Матеріалами справи стверджується, що за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 7886,14 грн, а саме: з єдиного податку з фізичних осіб (18050400) в сумі 6571,78 грн, яка виникла на підставі податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця (для третьої групи – квартал, місяць) № 9218203608 від 24.07.2025 р.; податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця (для третьої групи – квартал, місяць) № 9317898576 від 15.10.2025 р.; податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця (для третьої групи – квартал, місяць) № 9435032540 від 29.01.2026 р.; податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця (для третьої групи – квартал, місяць) № 9108691386 від 22.04.2026 р.; з військового збору, що підлягає сплаті фізичними особами – підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (11011700) в сумі 1314,36 грн., якавиникла на підставі податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця (для третьої групи – квартал, місяць) № 9218203608 від 24.07.2025 р.; податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця (для третьої групи – квартал, місяць) № 9317898576 від 15.10.2025 р.; податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця (для третьої групи – квартал, місяць) № 9435032540 від 29.01.2026 р.; податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця (для третьої групи – квартал, місяць) № 9108691386 від 22.04.2026 р.
Оскільки відповідач суму податкового боргу в добровільному порядку не сплатив, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Пунктом 38.1 ст.38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Враховуючи вимоги п.56.11 ст.56 ПК України, грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Матеріалами справи підтверджується, що податкова вимога форми «Ф» про сплату боргу № 001075-1301-1700 від 26.11.2025 була надіслана відповідачу. 
За правилами пунктів 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до підпункту «е» пункту 176.1 статті 176 ПК України, платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Згідно даних КП ДСС вказана вимога форми «Ф» про сплату боргу № 001075-1301-1700 від 26.11.2025 не оскаржувалася. Зворотного судом не встановлено та сторонами не доведено.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Стаття 67 Конституції України встановлює обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.
Згідно з пунктом 41.2 цієї статті ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. 
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області обґрунтовані, документально підтверджені, узгоджуються з вимогами чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 139 КАС України відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг на загальну суму 7886,14 грн, а саме:
- єдиний податок з фізичних осіб (18050400) в сумі 6571,78 грн та перерахувати на рахунок UA758999980314040699000017527, отримувач: ГУК у Рівн.обл./Рівнен.міс.тг/18050400, код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код банку: МФО 899998;
- військовий збір, що підлягає сплаті фізичними особами – підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (11011700) в сумі 1314,36 грн та перерахувати на рахунок UA818999980313000198000017001, отримувач: ГУК у Рівн.обл /Рівнен.обл./11011700, код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код банку: МФО 899998.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 21 серпня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 
Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 

Суддя       Т.О. Комшелюк