Справа № 163/1118/26
Провадження № 3/163/850/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2026 року       місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.
з участю представника Волинської митниці Крижановської О.В.,
розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом №0162/UA205000/2026 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України 
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Квантум Сатіс» (код ЄДРПОУ 23649559), РНОКПП НОМЕР_1 , 
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «Квантум Сатіс» в період з 03.06.2022 по 03.07.2025, під час митного оформлення товару «сідельний тягач...» вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 78 086,84 гривень, шляхом подання митному органу сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 №D1420670 від 11.12.2023, який не був завірений компетентним органом, проставлені на сертифікаті печатки є фальшивими, та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митній декларації типу ІМ40ДЕ 23UA205140104552U9, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.
ОСОБА_1 на розгляд справи в суд не з`явився, проте належним чином був повідомлений про розгляд справи, зокрема направлялися повідомлення про розгляд справи за адресою місця проживання. Також інформація про призначені до розгляду судові справи розміщена у вільному доступі на офіційному сайті «Судова влада».
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 висловив правову позицію про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду. 
Крім цього, про час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 повідомлявся шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті суду та надісланням повідомлення на електронну адресу.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В свою чергу, суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, безпідставно затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не виконує процесуальних обов`язків своєчасно з`явитися до суду за викликом, не повідомив про причини неявки, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, на підставі ст.268 КУпАП справа розглянута без його участі.
Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України, стягнути судовий збір. 
Дослідження доказів по справі встановлено таке.
Факт ввезення на митну територію України товару «сідельний тягач...» від іноземної компанії в адресу ТОВ «Квантум Сатіс» і випуск його у вільний обіг підтверджується доданою до протоколу митною декларацією типу ІМ40ДЕ23UA205140104552U9.
Декларування товару здійснював ОСОБА_1 через особу, агента з митного оформлення ТОВ «БІНГО БРОК» ОСОБА_2 .
Відповідно до облікової картки ЗЕД та податкового блоку станом на дату подання митної декларації керівником отримувача товару ТОВ «Квантум Сатіс» був ОСОБА_1 .
У графі 36 вказаних вище митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товарів за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Преференція заявлена на підставі сертифікату з перевезення товару EUR.1 D1420670.
На запит Держмитслужи уповноважений митний орган Угорської Респубілки надав відповідь від 11.11.2025 №1734879124 про результати перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1, в тому числі і тих які досліджуються в цій справі, у якій зазначив, що сертифікат не був завірений компетентним органом, а печатки, проставлені на сертифікаті - фальшиві. Товари, охоплені цим документом, не можуть вважатися товарами, що походять з конкретної країни відповідно до чинних положень щодо товарів походження.
Відповідь митних органів Угорської Республіки, отримана у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, складеним і виданим службовою особою від імені органу державної влади іноземної держави, який посвідчує обставини, що мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом у справі в розумінні ст. 495 МК України. Зазначений доказ є очевидним та не спростований.
Жодного прямого чи непрямого доказу, який би ставив під сумнів вказану відповідь митних органів Угорської Респубілки, у справі не здобуто.
У зв`язку із цим, товари/продукція, на які поширюється дія вищезазначених сертифікатів з перевезення EUR.1, не підпадають під преференційний режим, відповідно до положень (правил) Додатку І «Визначення поняття «походження товарів» та методи адміністративного співробітництва до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» в Рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, в рамках Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, з однієї сторони, та Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. 
Відповідно до доповідної записки управління контролю та адміністрування митних платежів Волинської митниці від 17.12.2025 № 15/15-03/14564, товари зазначені у сертифікаті з перевезення товару EUR.1 не мають преференційного походження. 
Актом про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ "Квантум Сатіс" вимог законодавства України від 26.01.2026 за №0005/26/7.5-19/0023649559 визначено суму недоборів митних платежів за аналізованою по справі митною декларацією, яка становить 78 086,84 гривень. 

Згідно з ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару. 
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).
Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. 
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. 
За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частина восьма статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару. 

Стаття 485 МК України визначає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Так із відповіді митних органів Угорської Республіки вбачається, що сертифікат не був завірений компетентним органом, а печатки, проставлені на сертифікаті - фальшиві. Товари, охоплені цим документом, не можуть вважатися товарами, що походять з конкретної країни відповідно до чинних положень щодо товарів походження.
Досліджені в справі докази жодним чином не спростовані, тому є належними і допустимими у підтвердженні фактів і обставин, які підлягають доведенню у цій справі. 
Досліджені у справі докази у своїй сукупності свідчать про те, що саме отримувач товару - ТОВ «Квантум Сатіс» - був заінтересованою стороною з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із застосуванням тарифної преференції на підставі сертифікату з перевезення товару EUR.1, оскільки використання такого сертифікату безпосередньо впливає на розмір митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товару.
Оскільки саме імпортер є безпосереднім вигодонабувачем від застосування тарифної преференції, на нього покладається підвищений обов`язок перевірки легітимності підстав для такої пільги. 
Суд оцінює поведінку ТОВ «Квантум Сатіс» після складання протоколу про порушення митних правил як таку, що підтверджує усвідомленість дій. Протягом тривалого часу імпортер не вчинив жодної дії, притаманної добросовісній особі, чиї права були порушені контрагентом (продавцем): не ініційовано претензійну роботу щодо постачання товару з фіктивними документами; не надіслано запитів до продавця або митних органів Угорщини для підтвердження видачі сертифікатів; керівник ОСОБА_1 ігнорував виклики митного органу для надання пояснень.
Сукупність факторів - від прийняття документів з очевидними дефектами до повної відсутності реакції на виявлену фіктивність доводить, що дії ТОВ «Квантум Сатіс» не носили характеру випадкової помилки внаслідок недобросовісності контрагента.
Сукупність наведених доказів є внутрішньо узгодженою, взаємопов`язаною та такою, що виключає випадковий характер подання недостовірного сертифікату походження товару, а відтак підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.
Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Отже, в силу вище наведених норм митного законодавства ОСОБА_1 будучи керівником ТОВ «Квантум Сатіс» є належним суб`єктом відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.
Таким чином, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил є повністю доведеною поза будь-яким розумним сумнівом, тому він підлягає відповідальності в межах санкції даної норми. 
Враховуючи конкретні обставини справи, стягнення слід накласти у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 78 086 (сімдесят вісім тисяч вісімдесят шість) гривень 84 копійки.

Штраф в розмірі 78 086 (сімдесят вісім тисяч вісімдесят шість) гривень 84 копійки підлягає стягненню на рахунок UA758999980313010106005003500 в Казначействі України (ЕАП) (ЄДРПОУ 38009371, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шісдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області       С.А.Шеремета