ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/10984/26
провадження № 3/753/3366/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" червня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Монін І.В. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
У С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва 18 травня 2026 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652410 від 28.04.2026, ОСОБА_1 28.04.2026 о 19-55 год. за адресою: м. Київ, пр-т Петра Григоренка, 40, керував транспортним засобом Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри обличчя, порушена координація рухів, зіниці очей погано реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП, як особа, яка двічі протягом року піддвалась адміністративному стягненню.
У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, завчасно до початку судового розгляду, у тому числі, за допомогою SMS-повідомлення та надсилання судових повісток засобами поштового звязку. Також дати судового засідання відображалась на веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду. Клопотань про відкладення розгляду до суду не надходило.
При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини ОСОБА_1 мав у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.
У зв`язку з тим, що судом вживались заходи до виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду, розгляд справи відбувся у призначений день та час за відсутності ОСОБА_1 .
Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінив докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов протии України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652410 від 28.04.2026, складений стосовно ОСОБА_1 
- відеозаписи з бодікамери поліцейського № 470428, № 470613.
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
- постанова серії ЕНА № 7104278 від 28.04.2026 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
- довідка старшого інспектора адміністративної практики УПУ в м. Києві відповідно до якої ОСОБА_1 04.02.2026 постановою Голосіївського районного суду м. Києва визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Також згідно довідки 27.11.2025 постановою Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
- Постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2026, постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2025.
Зокрема, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 4 розділу I Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Крім того, пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими суду доказами.
Оцінюючи наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис, суд дійшов висновку, що ним підтверджується факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню (факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння) у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.
З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, суд вважає підтвердженим те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, та є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, сукупність даних про його особу, систематичним вчиненням адміністративних правопорушень, ігнорування ним виклику до суду для розгляду справи, що певним чином характеризує його особу і свідчить про відсутність розкаяння та бажання уникнути адміністративної відповідальності, та відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного життя, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вбачає підстави для застосування найсуворішого адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП. 
Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.
Відповідно до довідки складеної інспектором відділу адміністративної практики УПП в м. Києві, проведеною перевіркою встановлено власника транспортного засобу Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.03.2013, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе накладення на нього додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
З урахуванням викладеного та керуючись ч. 3 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років, та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника - Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 vin: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.
Суддя: І.В. МОНІН