ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2264/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Фізична-особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач, митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 27.01.2026 №UA205030/2026/000002/2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2026 відповідно до контракту № 3/25 від 14.09.2025 з додатками, укладеного між позивачем ФОП ОСОБА_1 (покупець) та Польською фірмою Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia «AVISO LOGISTICS» (продавець), на митну територію України за митною декларацією (далі МД) № 26UA205030000799U6 від 26.01.2026 було ввезено сировину - зношені автомобільні шини для легкових автомобілів у кількості 1648 шт. та вагою 12900 кг для подальшої їх переробки, відновлення протектора. До МД додані документи, що підтверджують складові митної вартості, яка визначена за першим методом з урахуванням витрат на транспортування товару.
Відповідач прийняв рішення від 27.01.2026 №UA205030/2026/000002/2, яким здійснив коригування митної вартості у зв`язку із тим, що подані документи містили розбіжності, а декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, для підтвердження рівня митної вартості.
Позивач не погоджується із вказаним рішенням та зазначає, що посадові особи Волинської митниці свідомо ігнорують надані документи та пояснення, які повністю підтверджують фактичну вартість товару. Безпідставними є твердження митниці про те, що подані документи не містять усіх необхідних відомостей або містять розбіжності щодо числових значень складових митної вартості товару. Відповідач вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню позивачем законної господарської діяльності.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (т.1, а.с.132).
Відповідач у поданому відзиві (т.1, а.с.135-143) позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 вважає безпідставними та вказує, що відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, статті 257 МК України для митного оформлення товару декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 подано електронну МД №26UA205030000799U6 від 26.01.2026 на товар: «Шини пневматичні гумові, що були у користуванні, із зношеним протектором, до легкових автомобілів: - UZYWANE OPONY SAMOCHODOWE в кількості 1648 штук. Вага нетто 12900 кг. Призначені виключно для переробки – відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані може бути небезпечним в зв`язку з нерівномірним зносом протектора, різним періодом виготовлення шин та неоднаковим малюнком протектора. Торгівельна марка: немає даних. Виробник: немає даних. Країна походження: EU»». Митну вартість вказаного товару визначено за основним методом за ціною договору (контракту).
Разом з МД №26UA205030000799U6 подано перелік документів, визначених в графі 44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».
Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності:
- у інвойсі від 24.01.2026 №FV0042/01/2026 відсутня інформація, що даний товар - шини «Призначені виключно для переробки», як зазначено у графі 31;
- адреса завантаження товару згідно заявки на перевезення не відповідає адресі завантаження згідно CMR, що може свідчити про наявність додаткових транспортних витрат.
Саме під час опрацювання документів, які підтверджують митну вартість, і встановлено вищевказані розбіжності, які, із врахуванням спрацювання системи АСАУР, стали визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.
У зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.
Декларантом на вимогу митниці надано: виписку з бухгалтерської документації 1, контракт з третіми особами D-5, висновок судового експерта Білобран С.З. 25/1/243/1, дозвіл на оброблення відходів 14667_25, дозвіл на оброблення відходів 14667_25, експортну декларацію 26PL301010000DB0B, специфікацію третіх осіб 1, оплату 3-м особам SR26IP01099952DS, установчі документи третіх осіб Burd Export Tyres 09663000, рахунок продавцю від третіх осіб RE985120260124, платіжну інструкцію 2JBKLQ1, платіжну інструкцію 11, дозвіл 723310100-47, обґрунтування імпорту шин 002, витяг з веб-ресурсу про вартість б/в шин, рішення судів 140/29093/23, лист 4, заяву про надання документів 1, та інші документи щодо виробництва та наявного обладнання.
Відповідач вказує, що у висновку судового експерта Білобран С.З. 25/1/243 від 05.12.2025 експерт не стверджує, а лише наводить ймовірне значення ціни товару. У висновку також зазначено, що ціна може складати від 0,4 до 0,5 євро/шт., тобто конкретні ствердження вартості товарів у висновку відсутні. Також, у висновку не зазначено кількість аркушів додатків та не надано їх.
Таким чином, даний висновок не може бути взятий до уваги.
З бухгалтерської документації надано лише виписку №1 від 08.12.2025, а саме заключну виписку з банку за період з 01.01.2025 по 05.12.2025 та з 01.12.2025 по 05.12.2025, однак інших бухгалтерських документів (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, видаткові та прибуткові касові ордери, бухгалтерські довідки) не надано.
Згідно інвойсу від 24.01.2026 №FV0042/01/2026 вартість товару становить 824 євро або 3492,94 pln, згідно митної декларації країни експорту від 25.01.2026 №26PL301010000DB0B вартість товарів, яка визнана польською митницею, становить 7288 pln.
Експортна декларація, хоч і не вказана в частині другій статті 53 МК України, проте подана декларантом самостійно. Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом МФУ від 30.05.2012 №651, у графі 44 зазначаються відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів. В той же час, згідно ч.5 ст.54 МК України перевірці підлягають всі документи, подані декларантом в митних цілях на підтвердження заявленої митної вартості, незважаючи чи ці документи, передбачені в ч.2 ст.53 МК України, чи ні.
Таким чином, розбіжності щодо ціни товарів фактично виявлено в документах, що підтверджують митну вартість, адже рахунок-фактура є таким документом у відповідності до ч.2 ст.53 МК України, а експортна декларація є документом, що самостійно поданий декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару та вказані в графі 44 МД.
З огляду на зазначене, розбіжність у числових показниках складових митної вартості викликала у митного органу обґрунтований сумнів щодо заявленої митної вартості товару.
Також, декларантом не надано: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; належну виписку з бухгалтерської документації.
Декларантом на вимогу митниці не надано всіх додаткових документів та надано заяву від 16.01.2026 №1 про надання документів в повній мірі та не врахування 10-ти денного терміну.
Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.
Митну вартість визначено за резервним методом із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом вартості схожого товару: митна декларація №25UA305110011463U5 від 06.12.2025 – «Шини пневматичні гумові, безкамерні (каркаси), що були у використанні, які мають експлуатаційні пошкодження, для легкових автомобілів R15, R16, R17, R18, R19, R20, R21 в кількості 70 шт., розміром: 205/65 R15 - 4 шт.215/70 R15 – 2 шт.205/60 R16 - 2 шт.215/60 R16 - 2 шт.215/65 R16 - 2 шт.225/55 R16 - 4 шт.215/55 R17 – 2 шт.225/50 R17 - 8 шт.225/65 R17 - 4 шт.245/45 R17 - 2 шт.225/40 R18 - 4 шт.225/55 R18 – 4 шт.235/45 R18 - 2 шт.235/50 R18 - 2 шт.235/55 R18 - 4 шт.235/60 R18 - 2 шт.245/45 R18 – 2 шт.235/45 R19 - 4 шт.245/40 R19 - 2 шт.245/45 R19 - 2 шт.245/45 R20 - 4 шт.275/30 R20 – 4 шт.275/35 R21 - 2 шт., ступінь зношення протектора 30%, постачаються для наступного відновлення методом наварки нового протектора., ступінь зношення протектора 30%, постачаються для наступного відновлення методом наварки нового протектора.», з країною походження «EU» - 9,55 євро/шт., з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Коригування на обсяги партії та комерційні рівні не здійснювалось.
Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статі 55 МК України, про що свідчить митна декларація №26UA205030000850U3 від 27.01.2026.
З огляду на вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
У відповіді на відзив ФОП ОСОБА_1 не погодилася з доводами відзиву з підстав, наведених у позовній заяві (т.2, а.с.22-27).
Інших заяв по суті справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
Суд встановив, що 14.09.2025 між фірмою «AVISO LOGISTICS sp.z.o.o» (Республіка Польща), як продавець, та ФОП ОСОБА_1 , як покупець, було укладено Контракт №3/25 (т.1, а.с.18-19), відповідно до пункту 1.1. якого продавець продає, а покупець купує товари в кількості, за цінами і на умовах, викладених в Додатках (Специфікаціях рахунки та інше), які є невід`ємною частиною цього Контракту. Загальна сума контракту становить 300 000,00 євро (пункт 1.2).
Згідно з пунктом 2.1 Контракту продавець поставляє товар на умовах Інкотермс, що вказуються в Специфікаціях, Інвойсах (рахунках) до кожної партії окремо.
Продавець зобов`язаний надати Покупцю: Інвойс (рахунок), товаротранспортну накладну, інші документи, що стосуються поставки (за потреби).
Відповідно до пункту 3.1 Контракту оплата за товар здійснюється у будь-який із наведених способів: термін та умови оплати визначаються в інвойсі до кожної партії товару окремо; у разі якщо в інвойсі не зазначено граничного строку оплати, розрахунок здійснюється не пізніше ніж через 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту отримання товару Покупцем; допускається оплата частинами в межах зазначеного строку; допускається оплата частинами в межах зазначеного строку; оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця. Усі платежі за цим договором здійснюються у валюті – євро (пункт 3.2 Контракту). 
Згідно із специфікацією від 14.09.2025 №1 сторонами узгоджено поставку автомобільних шин, що були у використанні Код УКТ ЗЕД 4012200090 (зношені автошини, для відновлення протектора) в кількості 600000,00 кг за ціною 0,5 Євро за 1 шт. на загальну суму 300 000,00 Євро. Умови поставки FCA Вюрцбург-Німеччина згідно з Інкотермс, якщо інше не зазначено в інвойсах до кожної окремої партії товару (т.1, а.с.19зворот).
26.01.2026 для митного оформлення ввезеного на територію України товару: «Шини пневматичні гумові, що були у користуванні, із зношеним протектором, до легкових автомобілів: - UZYWANE OPONY SAMOCHODOWE в кількості 1648 штук. Вага нетто 12900 кг. Призначені виключно для переробки – відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані може бути небезпечним в зв`язку з нерівномірним зносом протектора, різним періодом виготовлення шин та неоднаковим малюнком протектора. Торгівельна марка: немає даних. Виробник: немає даних. Країна походження: EU», подано відповідачу МД №26UA205030000799U6, згідно з якою відповідно до графи 42 ціна товару становить 824 євро, а згідно граф 12, 43 митна вартість товару визначена за першим (основним) методом у сумі 86004,32 грн, до якої також було включено витрати на транспортування товару до кордону України (т.1, а.с.16).
До митної декларації від 26.01.2026 №26UA205030000799U6 додано: контракт №3/25 від 14.09.2025 з додатками між ФОП ОСОБА_1 та Польською фірмою Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» (т.1, а.с.18-19); інвойс №FV0042/01/2026 від 24.01.2026 (т.1, а.с.20); наказ та висновок на транскордонне перевезення відходів №1384 від 14.11.2025 (т.1, а.с.22); договір про міжнародне перевезення вантажів №5 від 03.12.2025 (т.1, а.с.23-24); заявку на транспорт 2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.25); рахунок на оплату №2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.26); довідку про розподіл транспортних витрат №2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.28); договір брокерських послуг №6/05-12-25 від 05.12.2025 (т.1, а.с.29-30); автотранспортну накладну CMR А№701395 від 24.01.2026 (т.1, а.с.31); експортну декларацію №26PL301010000DB0B8 від 26.01.2026 (т.1, а.с.32).
26.01.2026 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 9) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (т.1, а.с.244).
27.01.2026 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2026/000002/2 (а.с.14-15) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2026/000019 від 27.01.2026 (а.с.15), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:
- у інвойсі від 24.01.2026 №FV0042/01/2026 відсутня інформація, що даний товар - шини «Призначені виключно для переробки», як зазначено у графі 31;
- адреса завантаження товару згідно заявки на перевезення не відповідає адресі завантаження згідно CMR, що може свідчити про наявність додаткових транспортних витрат.
У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно із статтями 53, 54 МК України в 10-ти денний термін надати додаткові документи.
Декларантом на вимогу митниці надано: виписку з бухгалтерської документації 1, контракт з третіми особами D-5, висновок суд експерта ОСОБА_2 25/1/243/1, дозвіл на оброблення відходів 14667_25, дозвіл на оброблення відходів 14667_25, експортну декларацію 26PL301010000DB0B, специфікацію третіх осіб 1, оплату 3-м особам SR26IP01099952DS, установчі документи третіх осіб Burd Export Tyres 09663000, рахунок продавцю від третіх осіб RE985120260124, платіжну інструкцію 2JBKLQ1, платіжну інструкцію 11, дозвіл 723310100-47, обґрунтування імпорту шин 002, витяг з веб-ресурсу про вартість б/в шин, рішення судів 140/29093/23, лист 4, заяву про надання документів 1, та інші документи щодо виробництва та наявного обладнання.
Зазначено, що у висновку судового експерта Білобран С.З. 25/1/243 від 05.12.2025 експерт не стверджує, а лише наводить ймовірне значення ціни товару. У висновку також зазначено, що ціна може складати від 0,4 до 0,5 євро/шт., тобто конкретні ствердження вартості товарів у висновку відсутні. Також, у висновку не зазначено кількість аркушів додатків та не надано їх. Таким чином, даний висновок не може бути взятий до уваги.
З бухгалтерської документації надано лише виписку №1 від 08.12.2025, а саме заключну виписку з банку за період з 01.01.2025 по 05.12.2025 та з 01.12.2025 по 05.12.2025, однак інших бухгалтерських документів (видаткові накладні, товарно-транспортна накладна, видаткові та прибуткові касові ордери, бухгалтерські довідки) не надано.
Згідно інвойсу від 24.01.2026 №FV0042/01/2026 вартість товару становить 824 євро або 3492,94 pln, згідно митної декларації країни експорту від 25.01.2026 №26PL301010000DB0B вартість товарів, яка визнана польською митницею, становить 7288 pln.
Також, декларантом не надано: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; належну виписку з бухгалтерської документації.
Декларантом на вимогу митниці не надано всіх додаткових документів та надано заяву від 16.01.2026 №1 про надання документів в повній мірі та не врахування 10-ти денного терміну.
У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта,-
Митну вартість визначено за резервним методом із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом вартості схожого товару: митна декларація №25UA305110011463U5 від 06.12.2025 – «Шини пневматичні гумові, безкамерні (каркаси), що були у використанні, які мають експлуатаційні пошкодження, для легкових автомобілів R15, R16, R17, R18, R19, R20, R21 в кількості 70 шт., розміром: 205/65 R15 - 4 шт.215/70 R15 – 2 шт.205/60 R16 - 2 шт.215/60 R16 - 2 шт.215/65 R16 - 2 шт.225/55 R16 - 4 шт.215/55 R17 – 2 шт.225/50 R17 - 8 шт.225/65 R17 - 4 шт.245/45 R17 - 2 шт.225/40 R18 - 4 шт.225/55 R18 – 4 шт.235/45 R18 - 2 шт.235/50 R18 - 2 шт.235/55 R18 - 4 шт.235/60 R18 - 2 шт.245/45 R18 – 2 шт.235/45 R19 - 4 шт.245/40 R19 - 2 шт.245/45 R19 - 2 шт.245/45 R20 - 4 шт.275/30 R20 – 4 шт.275/35 R21 - 2 шт., ступінь зношення протектора 30%, постачаються для наступного відновлення методом наварки нового протектора., ступінь зношення протектора 30%, постачаються для наступного відновлення методом наварки нового протектора.», з країною походження «EU» - 9,55 євро/шт., з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Коригування на обсяги партії та комерційні рівні не здійснювалось
Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації №26UA205030000850U3 від 27.01.2026 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.17).
01.02.2026 на підставі пункту 8 статті 55 МК України позивач звернулася до відповідача із листом №10, в якому просила прийняти рішення про визнання митної вартості у відповідності до пункту 9 статті 55 МК України за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (т.1, а.с.118), та додатково надала наступні документи: акт приймання-передачі зношених шин на переробку №2 від 28.01.2026 (т.1, а.с.123).
За результатами розгляду вказаної заяви Волинська митниця листом від 05.02.2026 №7.3-2/15-02/14/1618 повідомила, що рішення про коригування митної вартості №UA205030/2026/000002/2 від 27.01.2026 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог законодавства та не підлягає скасуванню (а.с.119-121).
Також листом від 22.02.2026 №7 (т.1, а.с.124) позивач надала митному органу повідомлення AVISO LOGISTICS від 22.02.2026 та коригуючий інвойс №KV00002/02/26 від 22.02.2026 (т.1, а.с.125-126).
Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом від 14.09.2025 №3/25 та специфікацією від 14.09.2025 №1 до нього, визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця (т.1, а.с.18-19).
Відповідно до інвойсу №FV0042/01/2026 від 24.01.2026 вартість товару становить 824,00 євро/3492,94 злотих. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну (т.1, а.с.20, переклад т.1, а.с.21зворот).
Ціна товару в інвойсі №FV0042/01/2026 від 24.01.2026 (824,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД від 26.01.2026 №26UA205030000799U6 (графа 22) (т.1, а.с.16).
Відповідно до платіжної інструкції №2JBKLQ1 від 26.01.2026 позивач сплатила на користь експортера 824,00 Євро (т.1, а.с.21), у призначенні платежу є посилання на контракт від 14.09.2025 №3/25, інвойс №FV0042/01/2026 від 24.01.2026, що в свою чергу додатково підтверджує ціну товару.
Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД від 26.01.2026 №26UA205030000799U6 фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсі №FV0042/01/2026 від 24.01.2026 (824,00 євро). Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Суд зазначає, що відсутність у інвойсі від 24.01.2026 №FV0042/01/2026 інформації, що товар - шини «призначені виключно для переробки», не може розглядатися як невідповідність або порушення вимог митного законодавства, оскільки дана інформація у повному обсязі відображена у графі 31 МД від 26.01.2026 №26UA205030000799U6, яка є основним документом, що підтверджує митний статус товару. Разом з тим у вказаному інвойсі вказано: «шини для відновлення протектора». Варто зазначити, при цьому рахунок-фактура (інвойс) є комерційним документом, що не передбачає наявності в ньому окремої графи або реквізиту, в якій зазначалась би мета або ціль призначення товару при імпорті. Основною метою інвойсу є фіксація договірної вартості товару та умов постачання, і законодавством не передбачено зазначення в ньому митних чи технічних характеристик, відтак, відсутність такої інформації в інвойсі не впливає на правомірність та достовірність поданих для митного оформлення відомостей, а тому зауваження митниці є безпідставним і таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
В спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач стверджує, що адреса завантаження товару, зазначена у заявці на перевезення від 24.01.2026 №2, не відповідає адресі завантаження, зазначеній у CMR від 24.01.2026 А№701395.
Як встановлено судом, у заявці на перевезення №2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.25) адресою завантаження прямо визначено: Wurzburg, Hertzstrabe 1, Німеччина. При цьому в цій же заявці у графі «Особливі вказівки» зазначено, що власником площадки завантаження є Burd Export Tyres Germany, а також наведено юридичну адресу власника площадки завантаження: Pavlo Burd, Ohmstr. 4a, НОМЕР_1 .
Водночас у міжнародній товарно-транспортній накладній CMR А №701395 від 24.01.2026 (т.1, а.с.31) у графі «4» «Місце та дата завантаження товару» зазначено місце прийняття вантажу — Wurzburg, а також вказано юридичну адресу власника площадки завантаження — Burd Export Tyres Germany (Pavlo Burd, Ohmstr. 4a, 97076 Wurzburg).
Таким чином, місто завантаження в обох документах повністю співпадає — Wurzburg, Німеччина, власник площадки (місця прийняття вантажу) в обох документах є тією самою особою, а зазначення у заявці конкретної вулиці (Hertzstrabe 1) не створює жодної розбіжності з CMR, у якій місце визначено узагальнено в межах того ж самого населеного пункту.
За таких обставин твердження митного органу є також необґрунтованим.
Твердження відповідача про наявність розбіжностей у вартості товару, зазначеній в інвойсі та у декларації країни експорту, не може бути підставою для коригування митної вартості.
Суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість. Суд зазначає, що будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.
При цьому, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару. Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.
Щодо не взяття до уваги митним органом висновку судового експерта Білобран С.З. 25/1/243 від 05.12.2025, суд зазначає наступне.
Висновки експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Як слідує з висновку судового експерта Білобран С.З., за результатами проведення судово-товарознавчого дослідження №25/1/243 від 05.12.2025 (т.1, а.с.180-187) на вирішення експертного товарознавчого дослідження поставлено таке питання: «Яка вартість на ринку Республіки Польща товару: шини пневматичні гумові, що були у використанні, із зношеним протектором, для легкових автомобілів, призначені виключно для переробки - відновлення протектора гумових шин та покришок, використання даних шин за призначенням в наявному стані може бути небезпечним в зв`язку з нерівномірним зносом протектора, різним періодом виготовлення шин, та не однаковим малюнком протектора, торговельна марка відсутня (Uzywane opony samochodowe (zuzyte opony samochodowe do bieznikowania), країна походження Європейський союз (EU), який поступає на нашу адресу від фірми AVISO LOGISTICS Sp. z о. о. по контракту №3/25 від 14.09.2025р.»
За результатами експертизи експертом зроблено наступний висновок: «ринкова вартість на ринку Республіка Польща об`єкта дослідження: шини пневматичні гумові, що були у використанні, із зношеним протектором, для легкових автомобілів, призначені виключно для переробки - відновлення протектора гумових шин та покришок … … …, країна походження Європейський союз станом на грудень 2025 року, який поступає на адресу ФОП ОСОБА_1 від фірми AVISO LOGISTICS Sp. z о. о. по контракту №3/25 від 14.09.2025 при ввезені на митну територію України, може складати 0,4-0,5 Євро без ПДВ /шт.».
Таким чином, висновок судового експерта Білобрана С.З. № 25/1/243/1 від 05.12.2025 підтверджує, що вартість зношених автомобільних шин для легкових автомобілів, призначених для відновлення протектора, відповідає вартості шин, визначеній у контракті №3/25 від 14.09.2025 з додатком (специфікацією №1 від 14.09.2025), який надходить на адресу ФОП ОСОБА_1 від фірми AVISO LOGISTICS Sp. z o.o. по цьому контракту при ввезенні на митну територію України, і може складати 0,4–0,5 євро без ПДВ за одну одиницю.
Крім того, висновок судового експерта містить визначений діапазон ринкової вартості товару — 0,4–0,5 євро за 1 шт. без ПДВ, що відповідає заявленій вартості 0,5 євро за штуку. Формулювання «може складати» є стандартним для експертних висновків щодо визначення ринкової вартості та не спростовує самого факту визначення цінового діапазону. При цьому висновок містить чітку характеристику товару, його стан, призначення та ринкову оцінку станом на відповідний період, а тому є належним документом для підтвердження заявленої митної вартості.
Отже, твердження митного органу про неможливість врахування висновку є безпідставним, оскільки наведені зауваження не спростовують визначеної експертом ринкової вартості товару та не свідчать про недопустимість або неналежність такого доказу.
Також у спірному рішенні вказано, що декларантом не надано: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; належну виписку з бухгалтерської документації.
Суд вважає наведені доводи митного органу необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки декларантом до Волинської митниці було подано повний пакет належних та достатніх документів, які підтверджують здійснення господарської операції, оплату товару, транспортних послуг та формування всіх складових митної вартості.
Подані документи є первинними бухгалтерськими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, їх вартість і понесені витрати, що підлягають врахуванню при визначенні митної вартості товару.
Зокрема, декларантом було надано: інвойс № FV0042/01/2026 від 24.01.2026 (т.1, а.с.20); платіжну інструкцію №2JBKLQ1 від 26.01.2026, що підтверджує оплату за товар (т.1, а.с.21); заявку на транспортні послуги №2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.25); рахунок перевізника №2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.26); платіжну інструкцію №11 від 26.01.2026 (оплата перевізнику) (т.1, а.с.27); довідку про розподіл транспортних витрат №2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.28); виписку з бухгалтерської документації (т.1, а.с.33зворот-34); рахунок продавцю від третіх осіб №RE985120260124 від 24.01.2026 (т.1, а.с.56); підтвердження оплати третім особам від AVISO LOGISTICS №SR26IP01099952DS від 26.01.2026 (т.1, а.с.57).
Таким чином, митний орган був забезпечений усіма необхідними документами, які підтверджують як факт придбання товару, так і фактичну сплату його вартості та супутніх витрат.
Водночас документи щодо сплати комісійних або посередницьких послуг не подавалися з огляду на відсутність таких правовідносин. Це підтверджується умовами прямого контракту №3/25 від 14.09.2025, укладеного безпосередньо між продавцем та покупцем без участі посередників.
Так само не подавалися страхові документи та документи щодо вартості страхування, оскільки страхування вантажу сторонами не здійснювалося, що підтверджується поданими транспортними документами: заявкою на транспортні послуги рахунком перевізника №2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.26) та довідкою про розподіл транспортних витрат №2 від 24.01.2026 (т.1, а.с.28), у яких зазначено, що страхування вантажу не здійснювалося.
Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Суд зазначає, що висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).
Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача від 27.01.2026 №UA205030/2026/000002/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення, на думку суду, є протиправним.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 23.02.2026 №16 (т.1 а.с.12).
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 27.01.2026 №UA205030/2026/000002/2.
Стягнути на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати в сумі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій