Справа № 206/6144/26 
Провадження № 3/206/1293/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

15 вересня 2026 року суддя Самарського районного суду міста Дніпра Кушнірчук Р.О., при секретареві Худайкуловій А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП,
З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 056448 від 01 серпня 2026 року, вбачається що 01 серпня 2026 року, близько 09 години 00 хвилин за адресою м. Дніпро, вул.. Гаванська буд. 2 громадянин ОСОБА_1 не виконав законну вимогу поліцейського, а саме відмову пройти до службового автомобіля для доставки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим вчинив правопорушення, передбачене за ст. 185 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Корольов Д.О. подав письмові заперечення на протокол та клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Захист посилається на відсутність законності вимоги працівників поліції щодо затримання та доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП, а відтак і на відсутність обов`язкової ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Зокрема, стороною захисту надано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року у справі № 160/4573/26, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та зобов`язано виключити відповідні відомості.
У запереченнях зазначено, що вказане рішення суду набрало законної сили щодо подій 01 серпня 2026 року, а доказів існування на цей час інших законних підстав для затримання та доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП матеріали справи не містять.
Захист також звертав увагу на те, що матеріали не містять належних доказів перебування ОСОБА_1 у розшуку, відповідного звернення ТЦК та СП про його доставлення, а також відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських № 473327 та № 473032, на які посилається сторона захисту як на джерело відомостей про фактичний перебіг подій.
Крім того, у запереченнях захисник посилався на застосування до ОСОБА_1 фізичної сили та спеціальних засобів, його звернення щодо погіршення стану здоров`я і необхідності медичної допомоги, а також на подані ним у зв`язку з подіями 01 серпня 2026 року заяви та скарги.
Із письмових пояснень ОСОБА_1 , долучених до протоколу, вбачається, що він заперечував факт злісної непокори працівникам поліції, зазначав, що виконував законні вимоги поліцейських, а причиною конфлікту вважав спробу його примусового доставлення до ТЦК та СП.
У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Корольов Д.О. не з`явились, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, підтримав подані письмові заперечення і клопотання про закриття провадження у справі.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , заперечення захисника та додані до них документи, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Таким чином, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є саме законність розпорядження або вимоги поліцейського, невиконання якої ставиться особі у вину. Сам факт відмови особи виконати певну вимогу поліцейського без встановлення її законності не є достатнім для висновку про наявність складу цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Зі змісту протоколу серії АА № 056448 вбачається, що фактичною підставою для інкримінування ОСОБА_1 ст. 185 КУпАП стала його відмова пройти до службового автомобіля саме з метою подальшого доставлення до ТЦК та СП. Водночас матеріали, подані суду органом поліції, не містять належних і достатніх доказів, які б давали можливість установити конкретну правову підставу такого доставлення та перевірити законність відповідної вимоги поліцейських.
Натомість стороною захисту надано судове рішення, яке набрало законної сили до події, що розглядається, яким визнано протиправними дії відповідного ТЦК та СП щодо внесення відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку. Ця обставина безпосередньо стосується доводів працівників поліції про необхідність його доставлення як особи, що нібито перебувала в обліках у зв`язку з порушенням правил військового обліку.
При цьому доказів того, що станом на 01 серпня 2026 року після набрання зазначеним судовим рішенням законної сили існувала інша належна та чинна правова підстава для затримання або примусового доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП, суду не надано.
Рапорт працівника поліції та сам протокол про адміністративне правопорушення фіксують позицію працівників поліції щодо події, однак за відсутності належних матеріалів, які підтверджують законність вимоги про доставлення, не усувають сумнівів щодо наявності в діях ОСОБА_1 усіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Відеозаписи з нагрудних камер, які могли б об`єктивно відтворити зміст вимог поліцейських, поведінку ОСОБА_1 , характер його реакції та послідовність застосування заходів примусу, до матеріалів справи не долучені. За таких умов суд позбавлений можливості перевірити викладені у протоколі та рапорті обставини за допомогою об`єктивного технічного джерела доказів.
Суд враховує, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи або усувати недоліки матеріалів, складених органом, уповноваженим на притягнення особи до адміністративної відповідальності.
За сукупністю досліджених доказів суд доходить висновку, що органом поліції поза розумним сумнівом не доведено законність тієї вимоги, невиконання якої поставлено ОСОБА_1 у вину, а також не доведено наявність у його поведінці саме злісної непокори. Отже, відсутня достатня сукупність доказів, яка підтверджувала б усі елементи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене клопотання захисника підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 – закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 185, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,–
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Корольова Д.О. про закриття провадження у справі – задовольнити.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Р.О. Кушнірчук