Справа № 309/4161/23
Провадження № 2/309/821/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області 
у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В. 
за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Яцишин Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - 
В С Т А Н О В И В:
Представник позивачки, посилаючись на те, що:
-08.04.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Яцишина А.М. було відкрито виконавче провадження №65071748 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ЖМНО Горая О.С. №22548 від 03.02.2021 про стягнення з боржника – ОСОБА_1 , на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості у розмірі 28043грн.76коп.;
-жодних кредитних договорів з АТ «Акцент-Банк» позивачкою не укладалося, будь-яких листів про існування заборгованості перед відповідачем позивачка не отримувала;
-17.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., у межах виконавчого провадження №65071748 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивачки;
-в подальшому, в межах вказаного виконавчого провадження з доходів позивачки було стягнуто грошові кошти на загальну суму 32023грн.12коп.;
-позивачка вважає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності боргу як такого, розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню,
звернулася до суду та просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №22548 від 03.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм Олегом Станіславовичем щодо стягнення з боржника, якою є ОСОБА_1 , на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості в розмірі 28043грн.76коп.; стягнути з АТ «Акцент-Банк» на користь позивачки ОСОБА_1 в рахунок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави – 32023грн.12коп.; стягнути з АТ «Акцент-Банк» на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник Усенко А.В. не з`явилися. Представник позивачки ОСОБА_2 подва до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність та у відсутність позивачки ОСОБА_1 ..
Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.
Представник відповідача АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, подав до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглядати справу в його відсутність.
В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, – приватний виконавець Яцишин А.М. не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до суду не надходило.
Третя особа особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, до суду не надходило.
Процесуальні дії /забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
За таких обставин суд проводить судове засідання в відсутність позивачки, представника позивачки, представника відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, без фіксування судового процесу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.М. був виданий виконавчий напис №22548, в якому пропонується звернути стягнення з боржника – ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка є боржником за кредитним договором №АВН0СТ15510276456 від 06.10.2017, укладеним з АТ «Акцепт-Банк», ЄДРПОУ 14360080 заборгованості в сумі 27543грн.76коп.
08.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Яцишиним А.М. було відкрито виконавче провадження №65071748, звернуто стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ15510276456 від 06.10.2017.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Яцишиним А.М. з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість в сумі 32023грн.12коп., яка складається із заборгованості за кредитним договором, винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.
Згідно зі ст.18 ЦК України: нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст.88 цього Закону: нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Яцишину А.М., що підтверджується постановою від 08.04.2021 про відкриття виконавчого провадження №65071748.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами.
Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172: для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Правова позиція Верховного Суду України справі за №6-887цс17: З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині. Мова йде про зміни, які дозволяли вчиняти виконавчі написи нотаріуса про стягнення заборгованості на договорах позики/кредиту, які не були нотаріально посвідчені.
Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 03 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису):«Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №172/1652/18 від 21.10.2020.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, також не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості.
Також, матеріали справи не містять відомостей про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису з`ясовані всі обставини розміру та періоду за який утворилась заборгованість, не встановлено чи отримував нотаріус від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тобто нотаріусу не було надано документу який підтверджує розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором.
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки.
Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Зазначені обставини є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства та він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, судом установлено, що на виконання виконавчого напису нотаріуса №22548, виданого 03.02.2021 з ОСОБА_1 стягнуто 32023грн.12коп., що підтверджується постановою приватного виконавця Яцишина А.М. від 17.05.2021, платіжною інструкцією №1249 від 15.08.2023, на суму 956грн.08коп. та платіжною інструкцією №594 від 26.06.2023, на суму 31067грн.04коп..
Відповідно до статті 1212 ЦК України: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1)набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2)відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від ОСОБА_1 відпала, і вказані кошти у сумі 32023грн.12 коп. підлягають поверненню позивачці.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір у сумі 2147грн.20коп..
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.12, 13, 81, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 /, в інтересах якої діє ОСОБА_2 /місце знаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий/, до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» /місце знаходження: 49006, м.Дніпро, вулиця Батумська, №11; ЄДРПОУ 14360080/, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович /місце знаходження: 10008, м.Житомир, вулиця Велика Бердичівська, №35; РНОКПП невідомий/, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Яцишин Андрій Миколайович /місце знаходження: 02002, м.Київ, вулиця Євгена Сверстюка, №17; РНОКПП невідомий/, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.
Визнати виконавчий напис від 3 лютого 2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстровано в реєстрі за №22548, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», заборгованості в розмірі 28043грн.76коп., - таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави – 32023грн.12коп..
Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2147грн.20коп..
Повне судове рішення складено 7 квітня 2026 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Хустського 
районного суду:  О.В.Лук`янова