Справа № 589/830/26 
Провадження № 1-кп/589/494/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням: 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2025 (справа № 589/2790/25), яка набрала законної сили 19.08.2025, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.
В той же час, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови Шосткинського міськрайонного суду від 06.08.2025, якою його було позбавлено права керувати транспортними засобами, та яка йому була вручена 01.12.2025 відповідно, будучи належним чином ознайомлений з нею, умисно, з метою невиконання вказаного рішення, в частині позбавлення його права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив керувати транспортним засобом, а саме: 06.01.2026 був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Чернігівська в м.Шостка Сумської області та в подальшому на нього було складено протокол за порушення правил дорожнього руху.
Під час перевірки в застосунку ІПНП «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено, що останній був позбавлений права керувати транспортним засобом на підставі постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2025. На запитання працівників поліції ОСОБА_4 повідомив, що йому достовірно відомо про наявну вищевказану постанову та позбавлення його права керування транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність рішення суду яким його позбавлено права керування транспортним засобом, діючи умисно вчинив вищевказане кримінальне правопорушення проти правосуддя, а саме не виконав постанову Шосткинського міськрайонного суду від 06.08.2025 (справа №589/2790/25).
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю. Просив не застосовувати суворе покарання, вказуючи на готовність оплати штрафів частинами. Однак, на час розгляду справи, жодного штрафу, в т.ч., частково, не сплатив.
Враховуючи, що фактичні обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому діяння учасниками судового провадження не оспорюються, суд приходить до висновку, що його дії, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, яка набрала законної сили, необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України.
Обставинами які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання обвинуваченим своєї вини, обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який не працює офіційно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, схильний до протиправної поведінки в сфері порушення ПДР, значної суми несплачених штрафів (49 виконавчих проваджень в межах зведеного виконавчого провадження з загальною сумою боргу 756991 грн. 67 коп.), а тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 382 КК України в виді позбавлення волі.
Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк один рік.
Початок строку відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Речові докази - відеозаписи з нагрудної камери поліцейського - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя                        ОСОБА_1