ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 300/1779/26 пров. № А/857/30608/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сала П.І.,
суддів: Димарчук Т.М., Москаля Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року (суддя Могила А.Б.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом щодо оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при проведенні індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі № 300/546/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 08.07.1985 до загального страхового стажу періоди роботи з 03.04.1987 по 01.03.1988, з 02.03.1988 по 02.06.1989, з 02.04.1992 по 23.10.1992, з 03.11.1992 по 09.10.1993, з 01.09.1980 по 18.12.1983 та провести перерахунок пенсії за віком з 17.07.2024. Таким чином, загальний страховий стаж збільшився, що в свою чергу призвело до збільшення коефіцієнту стажу з 0,32250 до 0,39250. Звернув увагу, за приписами Постанови КМУ від 24.02.2023 № 168, Постанови КМУ від 23.02.2024 № 185 та Постанови КМУ від 25.02.2025 № 209 з 1 березня 2023 року, з 1 березня 2024 року та з 1 березня 2025 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, 1,0796 та 1,115 відповідно. Однак відповідач не врахував збільшений коефіцієнт стажу при проведенні індексації пенсії та з 01.03.2025 застосував коефіцієнт збільшення 1,0345, а не 1,115. Вважає, що такі дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства та порушують право позивача на отримання пенсійного забезпечення в повному обсязі. Тому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.10.2025 із застосуванням для обчислення розміру пенсії збільшеного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки - 12236,71 грн., з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115 та збільшеного коефіцієнту стажу 0,39250, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу призначена пенсія за віком починаючи з 25.09.2023. При цьому середній заробіток за три попередні роки (за 2020-2022 роки) при призначенні пенсії становив 12236,71 грн. З 01.03.2025 на виконання Постанови КМУ № 209 позивачу збільшено показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт 1,0345. На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі № 300/546/25 позивачу проведено перерахунок пенсії з 17.07.2024, внаслідок якого його страховий стаж склав 39 років 3 місяці 9 днів (коефіцієнт стажу - 0,39250). Вважає безпідставними вимоги позивача щодо застосування з 01.03.2023 коефіцієнта збільшення 1,197, оскільки в цьому ж році позивачу призначено пенсію. Отже, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача шляхом збільшення показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки на коефіцієнти збільшення - 1,197, 1,0796 та 1,115.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 12236,71 грн, з 01.10.2025 на коефіцієнти збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 12236,71 грн, починаючи з 01.10.2025, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197, 1,0796, 1,115, та у зв`язку з цим провести з 01.10.2025 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачу з 25.09.2023 призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію обчислено від страхового стажу 32 роки 3 місяці 22 дні (коефіцієнт стажу - 0,32250) та заробітної плати, врахованої за період з 01.07.2000 по 31.12.2023 (згідно з даними персоніфікованого обліку), коефіцієнт заробітку - 0,72264. 
Зауважцує, що пенсії, при призначенні яких уже було застосовано показник середньої заробітної плати, який перевищує індексований розрахунковий показник, не підлягають щорічній індексації за формулою. У таких випадках взамін індексації передбачається фіксована щомісячна доплата. Таким чином, оскільки при призначенні пенсії позивачу при розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення його пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2020-2022 роки - 12236,71 грн, який значно вищий від збільшеного на коефіцієнт показника заробітної плати (в 2024 році - 7994,47 грн), пенсія не підлягала індексації в 2024 році. Крім того, позивач неправомірно вимагає здійснити індексацію з урахуванням коефіцієнту 1,197, оскільки пенсія позивачу була призначена в 2023 році, що унеможливлює проведення індексації в тому ж році. Неправомірною є і вимога застосувати коефіцієнт збільшення 1,0796, що порушує норми Порядку № 124. Також, на думку відповідача, пенсія позивача в 2025 році повинна індексуватись із коефіцієнтом збільшення 1,0345 відповідно до пункту 6 Постанови № 209, а тому вимога про застосування коефіцієнту 1,115 є безпідставною.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що однак не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Матеріалам справи підтверджується, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 23.09.2023 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з наданим відповідачем розрахунком пенсійної виплати від 27.06.2025, на виконання Постанови КМУ № 185 до пенсії позивача з 01.03.2024 встановлено доплату у розмірі 100 грн, а на виконання Постанови КМУ № 209 для обчислення розміру пенсії позивача з 01.03.2025 врахований збільшений показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 12658,88 грн, який обрахований шляхом збільшення показника за 2020-2022 роки, в розмірі 12236,71 грн на коефіцієнт збільшення 1,0345.
На звернення позивача від 07.10.2025, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 17.11.2025 № 10750-9903/Х-02/8-0900/25 повідомило, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі № 300/546/25 позивачу проведено перерахунок пенсії з 17.07.2024, внаслідок якого його страховий стаж склав 39 років 3 місяці 9 днів (коефіцієнт стажу - 0,39250). З 01.03.2025 пенсія позивача перерахована у зв`язку із проведенням індексації, відповідно до Постанови КМУ № 209, при цьому збільшено показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт 1,0345. Таким чином, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 становить 3857,56 грн, в тому числі: 3673,84 грн - розмір пенсії за віком (9360,10 х 0,39250), де 9360,10 грн - середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, а 0,39250 - коефіцієнт стажу, 83,72 грн - доплата за понаднормовий стаж (за 54 роки), 100 грн - надбавка індексації з 01.03.2024.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо незастосування відповідного коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати та коефіцієнту стажу, позивач звернувся до суду з позовом.Позивач з наданою відмовою не погодився та звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що при проведенні перерахунку пенсії, призначеної відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, індексація пенсій у 2023-2025 роках повинна проводитися відповідно до Постанови КМУ № 168, Постанови КМУ № 185, Постанови КМУ № 209 та Порядку КМУ № 124, також з урахуванням приписів частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115 відповідно.
Також суд першої інстанції вказав н те, що відповідач, не провівши у 2023 році перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, адже позивачу пенсія за віком призначена з 25.09.2023 з врахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020-2022 роки, а тому такий показник підлягав індексації. 
На думку колегії суддів, наведені висновки частково відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 згаданого Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
За приписами статті 27 Закону № 1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
При цьому згідно з частиною 2 статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною 2 статті 42 Закону № 1058-ІV встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
На виконання абзацу 4 частини 2 статті 42 Закону № 1058-ІV, постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 124), яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Таким чином, індексація пенсій у подальшому відповідно до постанов Кабінету Міністрів України проводиться згідно з Порядком № 124 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 1 жовтня 2017 року на відповідні коефіцієнти.
Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що абзац 1 та абзац 2 пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися відповідно до приписів частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV.
Суд наголошує, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення порядку здійснення індексації пенсій та розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, але з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV.
При цьому під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Розмір щорічного збільшення зазначеного показника, повинен встановлюватися Кабінетом Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV.
У свою чергу, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати базову розрахункову величину (показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 01 жовтня 2017 року, який становить 3764,40 гривень) до якої може бути застосований коефіцієнт збільшення, оскільки такий підхід нівелює основне призначення індексації грошових доходів населення - підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін та суперечить акту вищої юридичної сили Закону № 1058-IV, абзацом 1 частини 2 статті 42 якого чітко визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (наприклад, постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18 та від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
Отже, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2021-2025 роках згідно із Законом № 1058-IV, у зв`язку із щорічною індексацією збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною 2 статті 42 цього Закону.
За наведеного вище правового регулювання колегія суддів констатує, що пенсійний орган, здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі частини другої 2 статті 42 Закону № 1058-IV, без застосування коефіцієнтів збільшення, передбачених постановами Уряду на відповідний рік, якими унормовуються питання індексації пенсіонерів відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.
Вказані висновки відповідають правовій позиції, що сформована Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16 квітня 2025 року у справі № 200/5836/24.
Крім того, індексація пенсії позивача з 01.03.2025 мала бути проведена шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії (12237,71 грн) на коефіцієнт збільшення 1,115, передбачений пунктом 1 Постанови № 209, тоді як здійснення відповідачем перерахунку (індексації) пенсії позивача з 01.03.2025 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,0345, що встановлений підпунктом 6 пункту 2 Постанови № 209 та яким звужено зміст існуючого права позивача, є неправомірним.
Поряд з цим, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про неможливість застосування коефіцієнту 1,197 для проведення індексації пенсії позивача.
Так, пенсію за віком ОСОБА_1 призначено 23.09.2023 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Порядок № 124, який визначає механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, обумовлює необхідність здійснення перерахунку пенсій, призначених за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок.
Нормами Постанови № 168 встановлено можливість перерахунку із застосуванням коефіцієнта 1,197 лише для пенсій, призначених до 31.12.2022.
Отже, право на індексацію пенсії позивач набув у 2024 році за загальними правилами для пенсій, призначених у попередньому році.
Відтак законних підстав для застосування коефіцієнта у розмірі 1,197 немає, оскільки пенсія позивачу була призначена у 2023 році, що унеможливлює проведення індексації в тому ж році із застосуванням відповідного коефіцієнта. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За правилами ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно із частиною другою цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи висновки, викладені в мотивувальній частині цієї постанови, колегія суддів вважає, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.04.2026 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення - про часткове задоволення позову. В решті оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
З огляду на результат апеляційного перегляду, витрати позивача на сплату судового збору не перерозподіляються.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року у справі № 300/1779/26 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення з 01.10.2025 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 12236,71 грн, на коефіцієнти збільшення 1,0796 та 1,115.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 12236,71 грн, починаючи з 01.10.2025, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,0796; 1,115 та у зв`язку з цим провести з 01.10.2025 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
В іншій частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року у справі № 300/1779/26 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Суддя-доповідач | | П. І. Сало
судді | | Т. М. Димарчук
| | Р. М. Москаль