Справа № 308/15100/21

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2026 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Шумило Н.Б.
за участю секретаря судового засідання – Дуб В.І.
представника відповідача – адвоката Гончарова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби у м.Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківська) про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби у м.Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківська), у якому просить зняти арешт з нерухомого майна – житлового будинку загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що розташований: АДРЕСА_1 , який накладений постановою №32159572 від 27.01.2014 року заступником начальника відділу Венжега М.Р. та зареєстрований за №4454727 (спеціальний розділ) від 28.01.2014 року.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.07.2020 року на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1269 від 06.07.2020 року було проведено аукціон по лоту № GL3N218754 з продажу Кредитного портфелю AT «Дельта Банк», що складався з прав вимоги та інших майнових прав за 1 631 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою, 29 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 3 кредитними договорами, що забезпечені іншою заставою та 127 беззаставними кредитними договорами.
Згідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-07-06-000033-b від 28.07.2020 року переможцем аукціону було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ: ФІНАНС». Ціна продажу лоту склала 36 621 000,00 грн. без ПДВ.
На підставі рішення ВД ФГВФО № 1560 від 25.08.2020 року за результатами аукціону від 28.07.2020 року між AT «Дельта Банк» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС був укладений та нотаріально посвідчений Договір № 2303/К/1 від 02.09.2020 року. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» як переможець торгів, здійснило повну оплату коштів на користь AT «Дельта Банк», як визначено пунктом 4 і пунктом 4.1 Договору про відступлення прав вимоги.
Відповідно до п. 2 Договору № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02.09.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами: сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від- реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу, права вимоги за мировими угодами з Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.
За вищевказаним Договором про відступлення прав вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» одержало, в тому числі, право вимоги за Кредитним договором 492-022/ФКВ-08 від 27.05.2008 року (далі - Кредитний договір), укладеним з ОСОБА_2 (надалі - Боржник) та іпотечним договором № 492-022/Zфквіп-08 від 27.05.2008 р. (далі - Іпотечний договір), укладеним з ОСОБА_1 (надалі - Відповідач). Згідно з вищезазначеним іпотечним договором зобов`язання боржника забезпечувались іпотекою нерухомого майна, що належало Відповідачу, а саме: житлового будинку загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що розташований АДРЕСА_1 .
На підставі Договору № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02.09.2020 року у ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» виникли грошові вимоги до Відповідача на загальну 1 430 813,20 (один мільйон чотириста тридцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 20 копійок.
Вказано, що в Іпотечному договорі від 27.05.2008 р. містилося іпотечне застереження.
ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було прийнято рішення про задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом прийняття у власність предмета іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».
12.10.2021р. реалізуючи свої права іпотекодержателя, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало у власність вищевказане нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що розташований АДРЕСА_1 .
Перехід права власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2021 року.
09.11.2021року при отриманні інформаційної довідки виявилося, що постановою від 27.01.2014 року № 32159572 заступником начальника відділу Венжега М.Р. було накладено арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що розташований АДРЕСА_1 , що належало Відповідачу по справі.
Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 10391450 від 28.01.2014р., ОСОБА_3 , Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл.. Обтяжувач: Міській відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, код ЄДРПОУ: 35045459, країна реєстрації: Україна, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10; вид обтяження : арешт нерухомого майна. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 . Об`єкт нерухомого майна: житловий будинок. Адреса: АДРЕСА_1 . Вказане обтяження зареєстроване за № 4454727 (спеціальний розділ).
Зазначено, що наявність вищезазначеного арешту на нерухоме майно позбавляє позивача можливості розпоряджатися своєю власністю.
Звертають увагу, що за ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» вже зареєстровано право власності на вищезазначене нерухоме майно, відтак Позивач не може звертатися до суду з вимогою про визнання права власності за ним та зняття арешту на підставі ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Наведене вище свідчать про те, що нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що розташований АДРЕСА_1 , належить на праві власності ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». В той же час, боржником за виконавчим провадженням № 32159572, на підставі якого 27.01.2014 року було винесено постанову про арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, зазначена ОСОБА_1 . Отже, під арештом перебуває майно, що не належить на праві власності боржнику (Відповідачу), що є порушенням ст. ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальні дії по справі, заяви сторін
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху. 29.11.2021 на адресу суду поштовими засобами зв`язку від позивача надійшла позовна заява в новій редакії.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, про що повідомлено сторін. 
09.03.2022 від представника відповідача – адвоката Ракущинець А.А., який діє на підставі ордера серія АО №1052944 від 09.03.2022, поступив відзив на позов, в яякому заперечує з приводу поданої позовної заяви. У такому, серед іншого вказано, що зазначений позивачем відповідач жодним чином не порушує прав позивача, виходчи з наданих позивачем документів, він навіть не власник нерухомого майна щодо якого подано позов, а відтак захист порушеного права щодо дій або бездіяльності саме вказаного відповідача не є належним способом. Також містяться посилання на норми ЗУ «Про виконавче провадження», та зазначено що нормами такого встановлено обов`яязок державного виконавця припинити чиннисть арешту майна боржника в тому числі й у разі повернення виконавчого документа стягувачу. Оскільки державним виконавцем цього не було зроблено, то позивач вправі оскаржувати бездіяльність державного виконавя та ставити вимогу про скасуванн відповідного арешту в порядку, передбаченому розділом VII ПК України. Просить відмовити в задоволенні позову. 
04.04.2022 представник відповідача подав до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі №308/3430/22. 
Крім того, 04.04.2022 до суду від представника ТОВ ДІДЖИ ФІНАНС» - адвоката Нижник М.М. поступила відповідь на відзив, в якому вважає викладені представником відповідача у відзиві доводи та міркування необгрунтованими, не підтверджені належними доказами в розумінні цивільно-проесуального законодавства та такими, що не можуть бути прийняяті до уваги. Зазначають що всупереч нормам діючого законодавства навність арешту на нерухоме майно, що належить позивачу, позбавляє його можливості в повному обсязі реалізувати належні йому права власника, а саме права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи приписи законодавства та судову практику позивачем було обрано саме такий спосіб захисту свого порушеного права, як звернення до суду з позовом про зняття арешту з належного йому майна.
27.04.2022 до суду від представника відповідача - адвоката Ракущинець А.А. поступили доповнення до клопотання про зупинення з врахуванням викладених у відповіді на відзив заперечень позивача, які долучено до матеріалів справи.
02.05.2022 на електронну адресу суду від представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - адвоката Нижник М.М. поступили заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 постановлено клопотання представника відповідача – адвоката Ракущинець Андрія Андрашовича про зупинення провадження у справі, - задовольнити. Зупинити провадження у справі №308/15100/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби у м.Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківська) про зняття арешту з нерухомого майна, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №308/3430/22.
Згідно відповіді на запит Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2026 року, згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» рішення суду по справі №308/3430/22 набрало законної сили 05.12.2023 року.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2026 поновлено провадженн у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби у м.Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківська) про зняття арешту з нерухомого майна.
11.08.2026 та 12.08.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача – адвоката Гончарова В.В., який діє на підставі ордера серія АО №1243816 від 09.07.2026, поступили додаткові пояснення у справі, з доказами направлення іншим учасникам. В поясненнях зазначено, що порядок скасування арешту на майно, накладеного під час процедури виконавчого провадження, унормований Законом України «Про виконавче провадження». Зокрема, частиною першою статті 59 даного Закону передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
Між тим, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2023 року у цивільній справі №308/3430/22 задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Діджи Фінанс» та скасовано рішення державного реєстратора Лазар Д.В. від 19.10.2021 за індексним №61001778 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Діджи Фінанс» на Будинок. Дане рішення суду набрало законної сили, оскільки постановою Закарпатського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року залишено без змін.
Положеннями частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 05.12.2023 – на момент набрання законної сили вказаним рішенням суду у справі №308/3430/22) встановлено, що у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються . 
Таким чином, з часу набрання законної сили рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2023 у цивільній справі №308/3430/22 право власності ТОВ «Діджи Фінанс» на будинок припинилося, що, своєю чергою, зумовило втрату цим ТОВ статусу власника будинку. Тому, у відповідності до приписів ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» ТОВ «Діджи Фінанс» не є належним позивачем у цивільній справі №308/15100/21, а відтак його вимоги у цій справі не підлягають задоволенню. Просить відмовити повністю в задоволенні позову.
20.08.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача – адвоката Гончарова В.В.поступила заява про стягненн понесених судових витрат, в якій просить стягнути з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. До вказаної заяви додано докази направлення такої та додатків іншим учасникам. 
Представник позивача у судове засідання 01.09.2026 повторно не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через зареєстрований кабінет в системі «Електронний суд», до підтверджується відповідними довідками. При цьому, в матеріалах справі №308/3847/21 наявні клопотання повноважного представника – адвоката Печунки В.О., в яких просить розгляд даної справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. 
Представник відповідача – адвокат Гончаров В.В. у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив, пояснення надав аналогічні викладеним у поданих письмових поясненнях, просив в задоволенні позову відмовити, вирішити питання про витрати на правову допомогу.
Третя особа - Відділ державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання 01.09.2026 свого повноважного представника, повторно не направила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки свого представника, суд не повідомили, заяв про відкладення чи про розгляд за їх відсутності чи письмових пояснень щодо позову до суду не надходило. 
Враховуючи наведене, заслухавши думку представника відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України, та за відсутності третьої особи.

Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 02.09.2020 між AT«Дельта Банк»(Банк) та ТОВ “Діджи Фінанс”(Новий кредитор) відповідно до результатів відкритих торгів оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-07-06-000033-b від 28.07.2020 був укладений та нотаріально посвідчений договір № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до п. 2 вказаного договору про відступлення прав вимоги Новий кредитор в день укладенняя ього договорунабуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами: сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від- реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу, права вимоги за мировими угодами з Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.
З додатку до вказаного вище вбачається, що ТОВ “Діджи Фінанс” одержало, в тому числі, право вимоги за кредитним договором №492-022/ФКВ-08 від 27.05.2008, укладеним з ОСОБА_4 .
Згідно копії платіжного доручення №126 від 20.08.2020 слідує, що ТОВ ДІДЖИ ФІНАНС» перерахувало АТ «Дельта Банк» кошти в розмірі 36 621 000,00 грн., де в призначенні платежу зазначено «опл. за придб. актив зг. прот№ UA-EA-2020-07-06-000033-b від 28.07.2020.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраію права власності № 280064890 від 19.10.2021 слідує, що 12.10.2021 державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діаною Василівною за ТОВ “Діджи Фінанс” зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Підставою для державної реєстрації права власності вказано: Іпотечний договір № 492-022/Zфквіп-08 виданий 27.05.2008, видавник: Приватний нотаріус Петрик Н.В.; Повторне повідомлення-вимога, серія та номер: 37/1з/лід-п, виданий 09.03.2021, видавник: ТОВ “ДІДЖИ ФІНАНС”; Висновок про вартість об`єкта оцінки, серія та номер: б/н, виданий 11.10.2021, видавник: Оцінювач ОСОБА_5 ; повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, видавник: УКРПОШТА; Довідка про стан заборгованості, серія та номер: 66/Л/ДФ; виданий 12.10.2021, видавник: ТОВ “ДІДЖИ ФІНАНС”; повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: б/н, видавник: УКРПОШТА”.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотепк, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №283768622 від 09.11.2021 підтверджується, що на будинок АДРЕСА_1 28.01.2014 державним реєстратором Сіденко О.Г. проведено реєстраію обтяження арешт майна, підставою для державної реєстраії вказано постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 32159572, виданий 27.01.2014, видавник Ужгородський МВ ДВС.
Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2014 у ВП №32159572, заступником начальника міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиії Венжега М.Р. при примусовому виконанні виконавчого напису №706 виданого 28.02.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернути стягнення на майно ОСОБА_1 , а саме: будинок номер НОМЕР_1 , який розташований по вулиці українській в місті Ужгороді, Закарпатської області, житловою площею 38,5 кв.м., загальною площею 86,3 кв.м. літ. «А», літ. «Б» - літня кухня, літ. «Б»- прибудова до літньої кухні, літ. «Р» - котельня, літ. «Д» - навіс, літ. «Е» - альтанка, літ. «З» - сарай 1,2 –огорожа на користь Публічного Акціонерного Товариства «ДЕЛЬТА БАНК» на суму 412365,98 грн. Боржник – ОСОБА_1 . Стягувач –ПАТ «ДЕЛЬТА-БАНК», постановлено накласти арешт на будинок номер АДРЕСА_1 , житловою площею 38,5 кв.м., загальною площею 86,3 кв.м. літ. «А», літ. «Б» - літня кухня, літ. «Б»- прибудова до літньої кухні, літ. «Р» - котельня, літ. «Д» - навіс, літ. «Е» - альтанка, літ. «З» - сарай 1,2 –огорожа, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 412365,98 грн. Заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми боргу.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2023 у справі №308/3430/22 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Діджи Фінанс” про скасування рішення, -задоволено. Ухвалено скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни індексний номер 61001778 від 19.10.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04112, м. Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код 42649746). Вказане рішенняя набрало законної сили 05.12.2023 року.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників
Згідно з ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частин першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В частині другій вказаної статті перелічено способи захисту цивільних прав та інтересів.
З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
У постанові від 16 жовтня 2020 року у справі №910/12787/17 Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду вказала на те, що захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Подібний за змістом висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі №638/2304/17.
Здійснюючи право на судовий захист, звертаючись до суду, особа повинна зазначити суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Тобто, встановивши, що права або інтереси позивача не порушені, суд відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю, недоведеністю чи необґрунтованістю.
Водночас, якщо суд дійде переконання про порушення прав, свобод чи інтересів позивача, він має надати оцінку обраному позивачем способу захисту та з`ясувати, чи є цей спосіб правомірним та ефективним, оскільки обрання способу захисту, що не відповідає цим критеріям, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2024 року у справі №128/1243/22).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 року по справі №367/2271/15-ц зробила висновок, що суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.
Так, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звертаючись до суду з даним позовом про зняття арешту з майна, обгунтовувало свої вимоги наявністю права власності на таке, а саме вказувало що є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраію права власності від 19.10.2021. 
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотепк, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №283768622 від 09.11.2021 підтверджується, що на будинок АДРЕСА_1 28.01.2014 державним реєстратором Сіденко О.Г. проведено реєстраію обтяження арешт майна, підставою для державної реєстраії вказано постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 32159572, виданий 27.01.2014, видавник Ужгородський МВ ДВС.
З доданої копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2014 у ВП №32159572, вбачається, що заступником начальника міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиії Венжега М.Р. при примусовому виконанні виконавчого напису №706 виданого 28.02.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернути стягнення на майно ОСОБА_1 , а саме: будинок номер НОМЕР_1 , який розташований по вулиці українській в місті Ужгороді, Закарпатської області, житловою площею 38,5 кв.м., загальною площею 86,3 кв.м. літ. «А», літ. «Б» - літня кухня, літ. «Б»- прибудова до літньої кухні, літ. «Р» - котельня, літ. «Д» - навіс, літ. «Е» - альтанка, літ. «З» - сарай 1,2 –огорожа на користь Публічного Акціонерного Товариства «ДЕЛЬТА БАНК» на суму 412365,98 грн. Боржник – ОСОБА_1 . Стягувач –ПАТ «ДЕЛЬТА-БАНК», постановлено накласти арешт на будинок номер АДРЕСА_1 , житловою площею 38,5 кв.м., загальною площею 86,3 кв.м. літ. «А», літ. «Б» - літня кухня, літ. «Б»- прибудова до літньої кухні, літ. «Р» - котельня, літ. «Д» - навіс, літ. «Е» - альтанка, літ. «З» - сарай 1,2 –огорожа, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 412365,98 грн. Заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми боргу. 
Водночас будь-яких доказів чи перебуває вказане виконавче провадження ВП №32159572 на виконанні станом на даний час, чи завершене, повернуте, матеріали справи не містять.
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст.13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 
Частинами першою і другою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
А у відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначений перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2025 року у справі № 207/3013/20.
При цьому, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на даний час не належить на праві власності вказане у позові нерухоме майно, оскільки рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2023 (справа №308/3430/22), яке набрало законної сили 05.12.2023 року, скасовано рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни індексний номер 61001778 від 19.10.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04112, м. Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код 42649746). 
Підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу.
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.
Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Тож, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 24.07.2023 року у справі №533/50/22).
На переконання суду, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки на час розгляду справи ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» втратило статус власника, відтак наявність чи відсутність арешту не впливає на права та законні інтереси позивача, а також не довів, що накладений арешт порушує його права та інтереси як власника майна.
Враховуючи наведене, слід дійти висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, яке в цьому випадку не відбулось.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 13, 15, 16, 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби у м.Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківська) про зняття арешту з нерухомого майна, – відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,  яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківська), місцезнаходження: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Заньковецької, 10, код ЄДРПОУ 35045459.

Поане рішення суду складено - 09.09.2026.

Суддя Ужгородського міськрайонного 
суду Закарпатської області Н.Б. Шумило