Номер провадження 2/754/9203/26
Справа №754/7683/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

13 липня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 8 469,00 грн, та ухвалив таке рішення:
Стислий виклад позицій сторін
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", звернувся до суду з позовом до Відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за споживчим кредитним договором № 29.06.2023-100002698 від 29.06.2023 в розмірі 8 469,00 грн, яка складається з 4 500,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 3 969,00 грн заборгованості за сумою відсотків.
Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Відповідач відзив на позов не подав.
Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи у суді, копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 27.05.2026, що ппідтверджується повідомленням про вручення поштового відправлавелення.
Суд вирішує справу за наявними матеріалами у зв`язку з ненаданням Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, і не заявлення клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву (частина восьма статті 178 ЦПК України).
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН, ОЦІНКА СУДУ
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит є видом кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
29.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" та Відповідач, ОСОБА_1 , уклали договір про споживчий кредит № 29.06.2023-100002698 у формі електронного документа з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Перед підписанням договору Відповідач проходив ідентифікацію з використанням системи BankID НБУ. Кредитодавець здійснив отримання ідентифікаційних даних Відповідача та їх верифікацію із використанням цієї системи.
Зазначені дії дозволили кредитодавцю встановити особу Відповідача, який пройшов процедуру реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі та отримав доступ до особистого кабінету.
Відповідач підписав договір про надання споживчого кредиту електронним підписом з одноразовим ідентифікатором H613 відповідно до умов договору.
На виконання умов договору 29.06.2023 ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" перерахувало Відповідачу кошти на платіжну картку НОМЕР_3 в сумі 4 500,00 грн, яку Відповідач вказав при оформленні кредиту. Ця платіжна операція відбулася через надавача платіжних послуг Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (сервіс LiqPay), яке включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного банку України.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується відповідною квитанцією від 29.06.2023 (ID операції: 2333098189, Order ID: O_BC1066BD69D0A8474C8A7D13A28A47EF681E), виданою АТ КБ "ПриватБанк". 
Оцінюючи цей доказ, Суд враховує, що згідно з нормами частини четвертої статті 31 Закону України "Про платіжні послуги" від 30 червня 2021 року № 1591-IX після виконання платіжної операції надавач платіжних послуг платника зобов`язаний надати платнику у спосіб та в порядку, визначені договором, таку інформацію: відомості, які дають змогу платнику ідентифікувати виконану платіжну операцію та інформацію про отримувача (за наявності технічної можливості); суму платіжної операції у валюті рахунку платника та у валюті платіжної операції; суму всіх комісійних винагород та зборів, що утримані з платника за виконання платіжної операції (за наявності технічної можливості розмір кожної комісійної винагороди зазначається окремо); курс перерахунку іноземної валюти (якщо платнику надавалися послуги з виконання операцій з обміну іноземної валюти); дату і час прийняття до виконання платіжної інструкції, дату валютування (у разі її зазначення).
У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: 1) зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; 2) не уточнювати номер рахунку та/або код отримувача. У такому разі надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення. Тобто, зважаючи на наведені норми Закону України "Про платіжні послуги" у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів Відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась.
Суд, ураховуючи принцип змагальності, бере до уваги також відсутність будь-яких заперечень щодо вказаних обставин зі сторони Відповідача, а також те, що укладенню договору передувала ідентифікація Відповідача за допомогою Системи BankID НБУ, Відповідач самостійно вказав у заявці номер картки, на яку необхідно перерахувати кошти.
У пунктах 15.15, 15.16 постанови від 27 березня 2024 року у справі № 191/4364/21 Велика Палата Верховного Суду з посиланням на висновки постанови від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20 зауважила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), адже за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від стандарту "достатність доказів", підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Отже, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Суд звертає увагу, що не вважає факт перерахування коштів доведеним лише через те, що про нього заявив Позивач. Ця обставина встановлюється Судом як юридичний факт виключно на підставі оцінки поданих Позивачем доказів (договору та квитанції надавача платіжних послуг). Відповідач не надав банківської виписки з власного рахунку для спростування доказів Позивача, клопотання про витребування доказів не заявляла, тому Суд, застосовуючи стандарт вірогідності доказів (стандарт більшої переконливості), доходить висновку, що факт перерахування коштів є доведеним.
За умовами договору Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти протягом 42 днів, тобто не пізніше 09.08.2023.
Відповідно до пункту 10 Заявки до кредитного договору порядок повернення кредиту визначається Графіком платежів.
Відповідно до пункту 8 Заявки до кредитного договору, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, сторони погодили фіксовану незмінну процентну ставку у розмірі 2.1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит.
Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту сплата відсотків розподілена на три чергові періоди: 12.07.2023 у розмірі 1 323,00 грн, 26.07.2023 у розмірі 1 323,00 грн та 09.08.2023 у розмірі 1 323,00 грн.
Відповідно до розрахунку Позивача у Відповідача утворилася заборгованість у розмірі 4 500,00 грн за тілом кредиту, 3 969,00 грн заборгованості за відсотками, нарахованими за період користування кредитом: з 29.06.2023 (дата укладення кредитного договору та видачі коштів) до 09.08.2023, тобто в межах строку кредитування.
Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого Позивачем розрахунку, а також не надав свій власний контррозрахунок заборгованості.
Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, визнав його обґрунтованим. Цей розрахунок підтверджується первинними документами, які були подані разом із позовною заявою.
Позивач довів порушення Відповідачем умов цього договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів. Натомість Відповідач не реалізував своє право на подання заперечень та доказів на їх підтвердження, не надав суду жодних доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення існуючої кредитної заборгованості.
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд вирішив, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі у загальному розмірі 8 469,00 грн (4 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 3 969,00 грн заборгованість за відсотками).
Розподіл судових витрат
Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у сумі 2 662,40 грн. Ціна позову - 8 469,00 грн. Позов задоволено повністю. Судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" заборгованість у загальній сумі 8 469,00 грн, що включає: 4 500,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 3 969,00 грн заборгованості за сумою відсотків, а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Загальна сума стягнення становить 11 131,40 грн.
Позивач (Стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833, IBAN: НОМЕР_1 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Києві).
Відповідач (Боржник) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
рішення підписано 13.07.2026
Суддя      Інна КОВАЛЕНКО