П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 160/10062/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Кравченка К.В. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року (суддя Самойлюк Г.П., м. Одеса, повний текст рішення складений 24.10.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

07.04.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому позивачка просила суд:
· визнати протиправним рішення від 01.03.2024 №93002086266, яке полягає у відмові в здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням архівної довідки про заробітну плату Міністерства оборони України від 15.08.2018 №0179/1/9789 за період роботи з 01.02.1971 по 31.08.1978;
· зобов`язати Головне управління здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням заробітної плати згідно з архівною довідкою про заробітну плату Міністерства оборони України від 15.08.2018 №0179/1/9789 за період роботи з 01.02.1971 по 31.08.1978.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області №93002086266 від 01.03.2024.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.02.2024 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
На думку апелянта, Головне управління правомірно відмовило у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю належних повноважень для підтвердження довідки про заробітну плату. Надану довідку про заробітну плату, яка видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони України від 15.08.2018 №0179/1/9789 за період роботи з 01.02.1971 по 31.08.1978, направлено на перевірку, і лише після підтвердження відомостей первинними документами позивачка матиме право на перерахунок пенсії.

Позивачка своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 отримує пенсію, призначену згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
22.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату №0179/1/9789 від 15.08.2018.
За принципом екстериторіальності органом для розгляду заяви визначено ГУ ПФУ в Одеській області, яке рішенням від 01.03.2024 №93002086266 відмовило в перерахунку пенсії з причини відсутності копій первинних документів, на підставі яких видана архівна довідка про заробітну плату.
Вважаючи згадане рішення пенсійного органу протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим адміністративним позовом про його скасування.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, з урахуванням сум заробітку, зазначених в довідці про заробітну плату №0179/1/9789 від 15.08.2018.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами першою, другою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон №1058-IV).
Частиною першою статті 40 Закону 1058-IV установлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Відповідно до частини другої статті 40 Закону 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Зміст вказаної норми свідчить про те, що сума коефіцієнтів заробітної плати враховується за кожний місяць.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Отож, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі №341/1132/17.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.04.2021 у справі №219/4550/17 дійшов наступного висновку:
" посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні".
Як встановлено судом першої інстанції та не спростовується доводами апеляційної скарги, надана до пенсійного органу довідка про заробітну плату від 15.08.2018 №0179/1/9789 містить дату її видачі та номер, прізвище та ініціали керівника органу, що видав довідку, а також підпис, прізвище та ініціали начальника відділу (головного бухгалтера). Довідка завірена штампом органу, що її видав.
Також, у вказаній довідці зазначена підстава її видачі – ф. 1579, оп.41242, спр.10, арк.12; оп. 2263, спр. 1, ар.58; оп.2ОС, спр.115, арк.11; арх.24, оп.4015а, спр.20; оп.41190 спр.5; оп.спр. 5; спр.12; оп.42493, спр. 8.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дії ГУПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, з урахуванням сум заробітку, зазначених в довідці про заробітну плату №0179/1/9789 від 15.08.2018, а тому суд обґрунтовано скасував спірне рішення від 01.03.2024 №93002086266.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 дійшов висновку, проте, що "перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії".
За приписами частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не у постановах судів апеляційної інстанції, на які посилається позивач на обґрунтування поданої апеляційної скарги.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правомірність рішення суду не спростовують.
Порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
З огляду на це підстави для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції відсутні.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною четвертою та пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя К.В.Кравченко

Суддя Ю.В.Осіпов