Справа № 703/1087/26
2/703/1331/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року         м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Левчук О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом 
Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго», юридична адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. В`ячеслава Чорновола, 72-а 
до
ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 
ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , 
про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії,
встановив:
КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 01.02.2018 року КП «Смілакомунтеплоенерго» є надавачем послуг в сфері теплопостачання згідно рішення ВК Смілянської міської ради від 23.02.2018 за № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», в тому числі і до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 на підставі Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року, опублікованого на офіційному сайті Смілянської міської ради за посиланням http://smila-rada.gov.ua 
Позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_4 належала на праві приватної власності ОСОБА_3 , на підтвердження чого надав відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.01.2026. 
Вказував, що власник квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 померла. Відповідачка по справі, ОСОБА_1 , є дочкою та спадкоємицею померлої ОСОБА_3 і оскільки в силу п. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, а тому позов пред`явлено до ОСОБА_1 . 
Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором виконав повністю, надавав послуги з постачання теплової енергії та здійснював нарахування плати за надані послуги у період виникнення заборгованості за тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету та виходячи з показників засобу обліку теплової енергії. Водночас, Відповідачка не належним чином виконувала обов`язок по оплаті за отримані послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування, у зв`язку з чим за період з серпня 2023 року по січень 2026 року утворилась заборгованість перед Позивачем в розмірі 30104 грн. 95 коп.
Невиконання обов`язку з оплати житлово-комунальних послуг Відповідачем порушують права надавача послуг щодо отримання плати за надані послуги, фінансовий стан підприємства та спричиняють збитки.
У зв`язку з цим КП «Смілакомунтеплоенерго» просило стягнути з ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 30 104 грн. 95 коп., а також інфляційні втрати у сумі 2976 грн. 71 коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 1051 грн. 78 коп., пеню в розмірі 1279 грн. 66 коп. та судові витрати пов`язані з розглядом справи.
Оскільки Відповідачка в добровільному порядку не оплачує отримані житлово-комунальні послуги, КП «Смілакомунтеплоенерго» просило стягнути заборгованість, що виникла, шляхом ухвалення судового рішення.
Разом з позовною заявою Позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, а саме витягу про державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 у Смілянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, а також інформацію про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 та відомостей з неї (копію спадкової справи, інформацію щодо кола спадкоємців, відомості щодо видачі свідоцтва про право на спадкове майно чи відмову у його видачі) у Смілянській державній нотаріальній конторі.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2026 року відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Вирішено витребувати у Смілянській державній нотаріальній конторі інформацію про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 та відомостей з неї (копію спадкової справи, інформацію щодо кола спадкоємців, відомості щодо видачі свідоцтва про право на спадкове майно чи відмову у його видачі.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідачка, у встановлений судом строк, подала до суду свій відзив на позовну заяву, в якому заперечила як наявність договірних правовідносин між нею та КП «Смілакомунтеплоенерго», так і її обов`язку по оплаті послуг з теплопостачання за спірний період, вказала на існування ще одного окрім неї спадкоємця після смерті ОСОБА_3 
01.04.2026 року від Позивача надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 з аргументами про відхилення наведених нею у відзиві заперечень на позовну заяву. 
02.04.2026 року Смілянською державною нотаріальною конторою надано відповідь на виконання вимог ухвали Смілянського міськрайонного суду від 09.03.2026 року, згідно з якою після смерті ОСОБА_3 до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття /відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилась.
06.04.2026 року від представника Позивача надійшло клопотання про витребування доказів у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Терещенко Марії Євгеніївни. 
Враховуючи, що документи, які просить витребувати сторона позивача можуть бути доказами по справі, ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 08.04.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Терещенко Марії Євгеніївни копії спадкової справи у тому числі: відомості про спадкоємців ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням ПІП, РНОКПП, паспортних даних та місця проживання, а також витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі осіб, які подали заяви про прийняття спадщини (або отримали свідоцтво про право на спадщину). 
10.04.2026 року від Відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.
16.04.2026 від приватного нотаріуса Терещенко Марії Євгеніївни надійшла відповідь, в якій вона повідомила, що спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 06.06.2019 року було передано за належністю приватному нотаріусу Шполянського районного нотаріального округу Горбачу В.П. (м. Шпола, вул. Соборна, буд 35).
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 17.04.2026 року вирішено витребувати у приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округа Горбача Володимира Павловича - копію спадкової справи у тому числі: відомості про спадкоємців ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням ПІП, РНОКПП, паспортних даних та місця проживання, а також витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі осіб, що подали заяви про прийняття спадщини (або отримали свідоцтво про право на спадщину).
01.05.2026 на виконання вимог ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області приватним нотаріусом Горбачем В.П. направлені докази.
11.05.2026 представник позивача на адресу суду надіслав клопотання про залучення співвідповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 , до участі у цивільній справі №703/1087/26 за позовом КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. 
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 12.05.2026 року, клопотання представника позивача задоволено. Залучено до участі у справі за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії в якості співвідповідача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 . Запропоновано співвідповідачеві протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали подати до суду відзив на позов, одночасно надіславши копію відзиву з доданими до нього учасникам справи та надавши суду докази такого надіслання.
Залучений до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від нього не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань.
Відповідно до п.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України - власність зобов`язує. Згідно із ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, з наявних у матеріалах цивільної справи інформаційної довідки з ДРРПНМ за № 461886201 від 27.01.2026 року, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00057800128 від 17.04.2026 року та копії спадкової справи № 42/2019, наданої приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Горбачем В.П. на виконання ухвали суду, вбачається, що житлова квартира АДРЕСА_4 належала на праві приватної власності ОСОБА_3 .
Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00057800128 від 17.04.2026 року, виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Київського МУ МЮУ, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Горбачем В.П. 25.04.2019 року було заведено спадкову справу № 42/2019.
Як встановлено судом, у померлої ОСОБА_3 малося два спадкоємці за законом – дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , а також один спадкоємець за заповітом – ОСОБА_4 . 
В матеріалах спадкової справи мається заповіт ОСОБА_3 від 18.12.2013 року, за яким спадковим майном є земельна ділянка, розташована на території Буртівської сільської ради, Шполянського району Черкаської області, площею 2,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В. 13.05.2011 року, за реєстр. № 658. Спадкоємцем за заповітом являється ОСОБА_4 .
Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Оскільки частина майна померлої ОСОБА_3 , а саме - житлова квартира АДРЕСА_5 , заповітом не охоплена, отже спадкування зазначеного майна здійснювалось за законом.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , є діти померлої - дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.
Згідно з матеріалами спадкової справи № 42/2019, відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26.11.2022 та 17.12.2022 року відповідно, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3477 га, кадастровий номер 7125780800:02:001:0250, розташованої в адміністративних межах Буртівської сільської ради Звенигородського (Шполянського) району Черкаської області по 1/2 частині кожному.
За положеннями ч. 1, 2, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2018 року в справі № 497/1870/16-ц (провадження № 61-1831св18) зроблено висновок щодо застосування положень статті 1268 ЦК України, зокрема зазначено, що «прийняття спадщини має безумовний характер. Це означає, що не можна прийняти частину спадщини, а від решти відмовитись; так само не допускається прийняття лише спадкових активів з відмовою від пасивів (боргів) спадкодавця».
Прийнявши спадщину, відповідачі набули право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того, чи отримали відповідачі свідоцтво про право на спадщину, чи здійснили реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, вони мають належним чином утримувати майно, що належить їм (постанова ВС від 15.03.2018 в справі №401/710/15-ц).
Викладеним спростовуються доводи відповідачки ОСОБА_1 про те, що вона не набула права власності на майно в порядку спадкування, тому не має обов`язку нести пов`язані із ним витрати.
Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України - власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
У відповідності до положень ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Вимогами статті 360 ЦК України унормовано, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
З огляду на встановлення судом того факту, що відповідачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , звернулися до нотаріальної контори з заявами на прийняття спадщини після смерті матері, отримали свідоцтва про право власності на частину спадкового майна (земельну ділянку), отже являються і спадкоємцями (власниками) іншої частини майна померлої матері (квартири АДРЕСА_5 ) в рівних частинах і, відповідно, зобов`язані утримувати зазначене майно.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №70 від 23 лютого 2018 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» визначено виконавців житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності, зокрема, КП «Смілакомунтеплоенерго» - з 01 лютого 2018 року.
Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності КП «Смілакомунтеплоенерго» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.
Рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради №83 від 28.02.2019, №365 від 28.09.2023, №506 від 26.09.2024 та № 481 від 07.10.2025 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, інших споживачів для КП «Смілакомунтеплоенерго», встановлено КП «Смілакомунтеплоенерго» наступні тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для категорії споживачів «Населення» (з ПДВ): рішенням №83 - 2300,21 грн/Гкал (з ПДВ); рішенням №365 – 2945,02 грн/Гкал., рішенням №506 – 3769,13 грн/Гкал, рішенням № 481 - 3978,53 грн/Гкал.
Станом на час розгляду справи в суді, тариф складає 2300,21 грн/Гкал (з ПДВ), як встановлено рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №83 від 28.02.2019.
Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» №80 від 30 вересня 2022 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року: плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії – 13,49 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» – 25,54 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які є власністю споживачів – 16,61 грн. (з ПДВ).
Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» №80 від 12 вересня 2023 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента на місяць для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року: плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії – 11,80 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» – 23,77 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які є власністю споживачів – 14,52 грн. (з ПДВ).
Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» №63 від 19 вересня 2024 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента на місяць для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року: плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії – 14,14 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» – 28,08 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які є власністю споживачів – 17,53 грн. (з ПДВ).
Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» №37 від 09 червня 2025 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента на місяць для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року: плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії - 15,36 грн. (з ПДВ); 1.2. Плата за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» - 29,28 грн. (з ПДВ); 1.3. Плата за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування вузлів комерційного обліку, які є власністю споживачів - 19,26 грн. (з ПДВ).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
29.10. 2021 року на офіційному сайті Смілянської міської ради за посиланням http://smila-rada.gov.ua позивачем опубліковано індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року.
Згідно п.1 Індивідуального договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Відповідно до п.2 Індивідуального договору, даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті Смілянської міської ради http://smila-rada.gov.ua.
Згідно п.4 Індивідуального договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
Відповідно до п.5 Індивідуального договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Згідно п.11 Індивідуального договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315.
Відповідно до п.30 Індивідуального договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (Офіційний вісник України, 2019 р., №71, ст.2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плата за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця: http://smila-rada.gov.ua/content/nakaz-vid-21102021-no-242.
Згідно п.32 Індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігається з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Відповідно до п.34 Індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Згідно п.36 Індивідуального договору, під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли не зазначений споживачем період виникнення переплати, виконавець має право зараховувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.
Відповідно до п.37 Індивідуального договору, у разі коли споживач вніс плату виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу у тому порядку: в першу чергу в рахунок плати за послуги; в другу чергу в рахунок плати за абонентське обслуговування.
Згідно ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
За змістом положень ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до норм ст.641, 642 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам собою не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц).
Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2018 року у справі №711/11424/15-ц, провадження 61-3500св18, «Хоч у ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.2 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
Як вбачається з актів подачі теплоносія від 01 листопада 2023 року, 01 листопада 2024 року, 01 листопада 2025, складених представниками КП «Смілакомунтеплоенерго» за участі представників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , теплоносій від котельні подано по тепловому лічильнику, зокрема до будинку АДРЕСА_3 .
Судом встановлено, що у будинку АДРЕСА_3 , в якому знаходиться квартира відповідачів, встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії, що має заводський номер № 55744779. 
Позивачем також надано інформацію про щомісячні показники лічильника теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 , і у зв`язку з ненаданням стороною відповідачів своїх заперечень щодо проведених нарахувань, у суду відсутні підстави для висновків про проведення нарахувань за надані послуги інакшим чином, ніж за показаннями приладу обліку.
Будь-яких письмових доказів, які свідчать про відмову відповідачів від отримання послуг КП «Смілакомунтеплоенерго» матеріали справи не містять та відповідачами не надано.
Таким чином, договірні відносини між сторонами врегульовані Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно наданого суду розрахунку, позивачем нараховано 30 104 грн. 95 коп. заборгованості за послуги з теплопостачання за період з серпня 2023 по січень 2026 року, 2976 грн. 71 коп. - втрат від інфляції, 1051 грн. 78 коп. - 3% річних та пеню в сумі 1279 грн. 65 коп.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно із приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.
Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з теплопостачання.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до положень, викладених у п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Суд погоджується з розрахунками сум пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем та долученими до позовної заяви у повному обсязі, отже нарахування, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах у межах заявлених позовних вимог. 
Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Смілакомунтеплоенерго» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, відтак, з відповідачів у рівних частках належить стягнути судовий збір у сумі 2662,40 грн.
Керуючись ст.4, 9, 7, 12, 13, 76-78, 141, 164, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 282, 284, 288-289, 354 ЦПК України,
ухвалив:
Позов Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» (юридична адреса: 20701, Черкаська обл., Черкаський р-н, місто Сміла, вул. Чорновола В`ячеслава, будинок 72-А, код ЄДРПОУ 33648312) борг за надання послуг з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування за період з серпня 2023 року по січень 2026 року в розмірі 30 104,95 грн., втрати від інфляції у розмірі 2976,71 грн., 3 % річних в сумі 1051,78 грн. та пеню в розмірі 1279,65 грн., а всього – 35 413 (тридцять п`ять тисяч чотириста тринадцять) грн 10 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» судовий збір у сумі 2662,40 грн в рівних частках, тобто по 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп. з кожного.
Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:        О.О. Левчук