Справа №587/3312/26
Номер провадження 22-ц/816/2895/26
Категорія -

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Замченко А.О. (суддя-доповідач), суддів: Черних О.М., Худика А.М.,
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Даценка Артура Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 ,
на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 25 серпня 2026 року в складі судді Степаненка О.А., постановленої в м. Суми (повний текст виготовлено 25 серпня 2026 року)
у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Гречко Ангеліни Вікторівни, стягувач ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
10.08.2026 адвокат Даценко А.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій вказував, що в 2022 році на виконанні в Сумському ВДВС перебувало виконавче провадження №69532744 з примусового виконання виконавчого напису від 25.07.2022 №749, виданого приватним нотаріусом Бирченком Ю.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 96360 грн. 02.08.2022 прийнято постанову про відкриття зазначеного виконавчого провадження та внесено відомості відносно ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників. Постановою від 13.10.2022 виконавчий документ повернуто стягувачу, оскільки в період дії воєнного стану забороняється примусове виконання виконавчих написів нотаріусів.
30.07.2026 ОСОБА_1 довідався, що обліковується в Єдиному реєстрі боржників як боржник у виконавчому провадженні №69532744, у зв`язку з чим звернувся до Сумського ВДВС із заявою про виключення відомостей щодо нього з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні №69532744, але отримав відмову.
Посилаючись на вказані обставини, просив визнати протиправною відмову Сумського ВДВС про не виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №69532744, зобов`язати уповноважених осіб Сумського ВДВС виключити відомості з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №69532744.
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 25.08.2026 відмовлено у відкритті провадження в справі. Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися до суду з вимогами в порядку адміністративного судочинства.
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Даценко А.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповноту з`ясування всіх фактичних обставин справи та не дослідження і не надання належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Посилається на висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 16.04.2026 у справі №711/8969/18.
Вказує, що стаття 447-1 ЦПК України не містить виключень чи застережень щодо кола осіб, які мають право звернутись зі скаргою до суду незалежно від того, який документ перебував на виконанні в органі ДВС.
Звертає увагу, що відповідно до міжнародного та європейського права з прав людини поняття доступу до правосуддя зобов`язує держави гарантувати право кожної особи на звернення до суду (за певних обставин до альтернативного органу вирішення спорів), з метою отримання юридичного захисту, у разі якщо права особи були порушені. Таким чином це також право, яке допомагає особі домогтися реалізації своїх прав.
16.09.2026 стягувач ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому ухвалу суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. До відзиву додала копію ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 31.08.2026, якою відкрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Інші учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.
У судове засідання боржник ОСОБА_1 , його адвокат Даценко А.М., стягувач ОСОБА_2 , представник Сумського ВДВС не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 32-36). Про причини неявки суд не повідомили.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25.07.2022 приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бирченком Ю.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 невиплачених у строк на підставі договору про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бирченком Ю.В. 20.08.2021 за реєстровим №2099, 96360 грн (а. с. 5 зв.).
Постановою державного виконавця Сумського ВДВС Гречко А.В. від 02.08.2022 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №749, виданого 25.07.2022, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 невиплачених у строк на підставі договору про участь у вихованні та утриманні дитини 96360 грн (а. с. 6).
Станом на 30.07.2026 в Єдиному реєстрі боржників наявна інформація про ОСОБА_1 (а. с. 4 зв.).
З листа Сумського ВДВС від 06.08.2026 №73492 вбачається, що 13.10.2022 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби. Відповідно до розділу ХІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» забороняється в період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів). Відомості про боржника не виключаються з Єдиного реєстру боржників автоматично при поверненні виконавчого документа на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» автоматичне виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників відбувається лише при поверненні документа на підставі п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тоді як п. 9 такої автоматичної дії не передбачає (а. с. 5).
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження в справі, місцевий суд виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки виконавче провадження було відкрито з метою виконання виконавчого напису нотаріуса.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають матеріалам справи та вимогам закону.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.10.2019 у справі №904/51/19 зазначала, що сторони, інші учасники та особи можуть звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби в порядку частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якщо цей виконавчий документ виданий на виконання судового рішення, або - до адміністративного суду в порядку частини другої цієї ж статті, якщо він виданий на виконання рішення іншого органу (посадових осіб), та/або за умови перебування його у зведеному виконавчому провадженні, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.
Доводи апеляційної скарги щодо наявність правових підстав для виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, колегія суддів відхиляє, оскільки вимоги скарги судом першої інстанції не перевірялися у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернення до суду зі скаргою на дії та рішення чи бездіяльність державного виконавця в порядку адміністративного судочинства.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду врегульований у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у встановленому законом порядку.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого в цивільній справі, визначений розділом VІІ ЦПК України.
Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Отже, за правилами адміністративного судочинства оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.
У справі, яка переглядається, інформацію в Єдиний реєстр боржників внесено у виконавчому провадженні №69532744, відкритому на виконання виконавчого напису №749, виданого 25.07.2022 приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бирченком Ю.В., а не судового рішення в цивільній справі. За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в порядку цивільного судочинства не підлягає розгляду скарга на дії ВДВС з виконання виконавчого документа, виданого іншою посадовою особою, а не судом. Такий спір підвідомчий адміністративному суду.
Близький за змістом висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №346/79/17, від 14.03.2018 у справі №213/2012/16, від 14.11.2018 у справі №161/15523/17.
По суті доводи апеляційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 16.04.2026 у справі №711/8969/18, колегією суддів відхиляються, оскільки висновки в цій справі та в справі, що переглядається, а також встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, є різними. У зазначеній справі суд виходив з конкретних обставин та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності. Так, у справі №711/8969/18 інформацію в Єдиний реєстр боржників було внесено у виконавчому провадженні, відкритому на виконання судового наказу виданого судом, на відміну від справи, що переглядається, в якій виконавче провадження було відкрито на виконання виконавчого напису нотаріуса.
Колегія суддів зазначає, що повернення скарги не позбавляє ОСОБА_1 права на звернення до адміністративного суду в установленому законом порядку.
За таких обставин повернення скарги не є обмеженням доступу до правосуддя та не свідчить про порушення судом першої інстанцій норм процесуального права, а тому доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судове рішення ухвалене без дотримання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу адвоката Даценка Артура Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 25 серпня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - | А.О. Замченко

Судді: О.М. Черних 

А.М. Худик