Справа 206/5826/26 
Провадження 2/206/3090/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року  м. Дніпро 
Самарський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючої-судді Плінської А.В.,
при секретарі Габісонії Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-
встановив:

05 серпня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2026 року і до досягнення ним повноліття. На обґрунтування своїх позовних зазначила те, що відповідач є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування. З 20 березня 2026 року вона вживала заходи щодо одержання від нього аліментів, про що свідчать скриншоти переписки у мессенджері, однак відповідач за квітень та за червень 2026 року аліменти на утримання дитини не сплатив, а за травень і липень сплатив по 2000,00 грн. в місяць. Платежі, які їй переводив відповідач є нерегулярними, тому вона вимушена звернутися до суду та просити стягнути аліменти у розмірі, який би покривав половину розміру понесених нею витрат.
Ухвалою суду від 12 серпня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
15 серпня 2026 року відповідачем ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» був поданий відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період з 01.04.2026 року по 05.08.2026 року, оскільки він не ухилявся від сплати аліментів, а систематично здійснював грошові перекази позивачу в рахунок сплати аліментів. Щодо його фінансового становища, то він є студентом денної форми навчання, не має офіційного заробітку, а підприємницька діяльність повністю припинена з 29.01.2026 року. Крім того, за ним обліковується податковий борг у розмірі 29092,83 грн. та має 7 відкритих кредитів на суму 103564,16 грн. За таких обставин справедливим та процесуально обґрунтованим способом є визначення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, що повністю перекриє мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років на 2026 рік (50% прожиткового мінімуму – 1408,50 грн.) та відповідає сумі, яку він добровільно сплачував раніше. 
Позивачка в судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд справи в її відсутності та з посиланням на підтримання заявлених позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності.
Суд дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до такого.
Сторони з 01 листопада 2024 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.
Від цього шлюбу вони мають сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на теперішній час проживає разом з позивачем.
Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).
Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, про що свідчить долучений ним витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС та довідка АТ «ПУМБ» від 12.08.2026 року про операції по його рахунку ФОП ОСОБА_2 у валюті «Гривня» за період з 01.012026 по 11.08.2026 року.
При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що його підприємницька діяльність була припинена з 29.01.2026 року, оскільки докази в підтвердження цього в матеріалах справи відсутні.
Так, довідка з банку по його рахунку ФОП лише свідчить про те і в яких розмірах зараховувались кошти, а витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС про нарахування податків, та зборів, а не про припинення підприємницької діяльності.
Крім того, відсутність постійного заробітку у відповідача, так і невиконані ним фінансові зобов`язання перед кредитними установами, не впливають на його обов`язок по утриманню дитини.
Також, як вбачається з матеріалів справи відповідач є студентом Дніпровського технолого-економічного фахового коледжу (форма навчання-денна).
Відповідач у добровільному порядку не систематично, але надав матеріальну допомогу на утримання дитини, що визнається сторонами та відповідно до ч. 1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.
Отже, враховуючи, вік дитини, її потреби, обов`язок обох батьків у рівній мірі утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина підлягають стягненню аліменти в розмірі частини його доходу, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2026 року.
Щодо вимог про стягнення аліментів за минулий час за період з 01.04.2026 до дати пред`явлення позову, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
За загальним правилом, визначеними Сімейним Кодексом України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Матеріали справи не містять та позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідач ухилявся від обов`язку утримувати дитину.
Так, позивачем не надано суду доказів вчинення активних дій, спрямованих на отримання коштів у спірний період (направлення офіційних вимог, звернення до органів опіки, подання заяв про видачу судового наказу тощо) або доказів ухилення відповідача від свого обов`язку утримувати дитину. Сам по собі факт окремого проживання батька та надання матір`ю переписки у мобільному застосунку не є достатнім доказом умисного ухилення відповідача від сплати аліментів у розумінні ст. 191 СК України, що унеможливлює задоволення позову в цій частині.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
При цьому, що стосується часткового визнання позивачем позову в частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, то на думку суду така позиція є неприйнятною з огляду на законодавство та усталену судову практику, оскільки спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст.181 СК України).
Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначено судом лише за заявою одержувача аліментів (частина перша статті 184 СК України).
Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18.
Керуючись ст.ст.141,206, 264-265,273, 430 ЦПК України, суд -
вирішив:
Позов – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2026 року і до повноліття дитини.
В іншій частині вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 1331,20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
На рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя: А.В. Плінська