СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2026 року Справа № 480/1805/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповал М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1805/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправними дії штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо скасування прийнятої 09.09.2022 стосовно ОСОБА_1 постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
- скасувати рішення штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом від 09.11.2023 № 768, у частині скасування прийнятої 09.09.2022 стосовно ОСОБА_1 постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо поновлення на військовому обліку (повторного взяття на військовий облік) ОСОБА_1 , який постановою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.09.2022 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та 09.09.2022 виключений з військового обліку.
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиправлення у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів недостовірних відомостей про перебування ОСОБА_1 у статусі військовозобов`язаного.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запис про прийняту стосовно ОСОБА_1 постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.09.2022 та змінити у Реєстрі запис про перебування ОСОБА_1 у статусі військовозобов`язаного на запис про його перебування у статусі невійськовозобов`язаного.
Свої вимоги мотивує тим, що постановою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.09.2022 позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Однак рішенням ЦВЛК ЗСУ, оформленим протоколом від 09.11.2023 № 768, цю постанову скасовано, а 15.04.2025 позивача повторно взято на військовий облік. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки постанова ВЛК не підлягала затвердженню ЦВЛК ЗСУ, строк її дії сплив, а повторне взяття на облік відбулося без передбачених законом підстав та його особистої присутності. 
Ухвалою суду від 20.03.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_5 , подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ЦВЛК ЗСУ мала повноваження переглядати та скасовувати постанови ВЛК, а оскаржуване рішення прийнято за результатами перевірки медичних документів, якими не підтверджено наявності підстав для застосування статті 64-а Розкладу хвороб. У зв`язку зі скасуванням постанови ВЛК від 09.09.2022 підстави для виключення позивача з військового обліку та внесення відповідних відомостей до Реєстру відсутні.
ЦВЛК ЗСУ правом на подання відзиву не скориталася.
Представник позивача подала відповідь на відзив, в якому з доводами представника відповідача не погодилася та просила задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
Постановою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленою довідкою від 09.09.2022 № 141, позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 64-а графи ІІ Розкладу хвороб. Того ж дня позивача виключено з військового обліку, про що внесено відповідні відомості до його військового квитка.
Рішенням штатної ВЛК ЦВЛК ЗСУ, оформленим протоколом від 09.11.2023 № 768, постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.09.2022 скасовано з огляду на невідповідність установленого діагнозу вимогам статті 64-а Розкладу хвороб, а позивача визнано таким, що підлягає повторному медичному огляду.
З розширених даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформованих 07.01.2026, убачається, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 15.04.2025, має статус військовозобов`язаного, а відомості про його непридатність до військової служби та виключення з військового обліку анульовані.
У відповідь на адвокатський запит листом від 23.01.2026 № 8/210 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що відомості про непридатність позивача були анульовані у зв`язку зі скасуванням ЦВЛК ЗСУ постанови ВЛК від 09.09.2022.
11.02.2026 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про виключення з Реєстру відомостей про перебування його у статусі військовозобов`язаного та поновлення відомостей про статус невійськовозобов`язаного. Листом від 19.02.2026 № 8/510 у задоволенні заяви відмовлено.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції станом на дату виникнення правовідносин).
Відповідно до частини тринадцятої статті 2 Закону № 2232-XII порядок проведення медичного огляду затверджується Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
На виконання зазначеної норми наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу I Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм, поранень, контузій, каліцтв та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I Положення № 402 військово-лікарська експертиза включає, зокрема, медичний огляд військовозобов`язаних та визначення ступеня їх придатності до військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу I Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні, постійно і тимчасово діючі ВЛК. Штатні та позаштатні ВЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК або протоколом засідання штатної ВЛК. Постанови штатних та позаштатних ВЛК є обов`язковими до виконання.
За приписами пункту 2.2 глави 2 розділу I Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать ЦВЛК та ВЛК регіонів.
Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України.
Підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 на ЦВЛК покладено організацію військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, організацію медичного огляду військовозобов`язаних, розгляд заяв і скарг з питань військово-лікарської експертизи, а також аналіз та узагальнення результатів роботи підпорядкованих ВЛК.
Відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 ЦВЛК має право перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи, перевіряти організацію медичного огляду, витребовувати особові справи та медичні документи, направляти військовозобов`язаних на контрольне обстеження і медичний огляд, а також розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати та контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України. Зазначене повноваження ЦВЛК було передбачене Положенням № 402 як на час прийняття постанови ВЛК від 09.09.2022, так і на час прийняття оскаржуваного рішення від 09.11.2023.
Підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 передбачено, що постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Пунктом 2.4.5 глави 2 розділу I Положення № 402 також установлено, що ВЛК регіону має право контролювати, розглядати, затверджувати, не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК, а відповідно до пункту 2.4.6 цієї глави за рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Згідно з пунктом 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 у редакції, чинній на час проходження позивачем медичного огляду 09.09.2022, після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК могла прийняти щодо військовозобов`язаного, зокрема, постанову "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку". Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлювалися довідкою ВЛК у двох примірниках, не підлягали затвердженню штатною ВЛК та були дійсними протягом шести місяців із дня медичного огляду.
Наказом Міністерства оборони України від 18.08.2023 № 490, який набрав чинності 25.08.2023, до Положення № 402 внесено зміни. Відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 у редакції, чинній на час прийняття рішення ЦВЛК від 09.11.2023, постанова ВЛК районного або міського ТЦК та СП про тимчасову непридатність чи непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягала затвердженню штатною ВЛК. Водночас постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби за призовом під час мобілізації була дійсною протягом одного року з дня медичного огляду.
Указом Президента України від 12.09.2023 № 576/2023 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023 "Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України".
Пунктом 1 зазначеного рішення КМУ доручено забезпечити утворення робочих груп із перевірки обґрунтованості рішень ВЛК щодо визнання осіб непридатними до військової служби, прийнятих у період дії воєнного стану, а також провести перевірку таких рішень. У разі встановлення фактів їх необґрунтованого прийняття передбачено ініціювання перегляду відповідних рішень у встановленому порядку та інформування правоохоронних органів за наявності підстав.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Правові та організаційні засади створення, функціонування і ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначає Закон України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2017 № 1951-VIII.
Згідно ст.1 Закону № 1951-VIII Реєстр є інформаційно-комунікаційною системою, призначеною для збирання, зберігання, обробки і використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створеною для забезпечення військового обліку.
Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону № 1951-VIII визначено, що одним з основних завдань Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних і резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є обов`язковість і своєчасність внесення передбачених законом відомостей, а також повнота та актуалізація відомостей про призовників, військовозобов`язаних і резервістів.
Згідно з ч. 8 ст.5 Закону № 1951-VIII районні та міські ТЦК та СП є органами ведення Реєстру, які забезпечують внесення та актуалізацію відомостей, що містяться у ньому.
Статтею 37 Закону № 2232-XII визначено підстави взяття громадян на військовий облік, зняття та виключення з нього. Зокрема, виключенню з військового обліку підлягають громадяни, визнані непридатними до військової служби.
Пунктом 22 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, передбачено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку у районних і міських ТЦК та СП здійснюється відповідно до Закону № 2232-XII.
За приписами пункту 81 Порядку № 1487 взяття на військовий облік у районних та міських ТЦК та СП за загальним правилом здійснюється за особистої присутності призовника, військовозобов`язаного або резервіста, крім прямо передбачених цим Порядком випадків.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленою довідкою від 09.09.2022 № 141, позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за статтею 64-а графи ІІ Розкладу хвороб. Рішенням ЦВЛК ЗСУ, оформленим протоколом від 09.11.2023 № 768, цю постанову скасовано у зв`язку з тим, що зазначений у картці медичного обстеження діагноз не відповідав вимогам статті 64-а Розкладу хвороб, а позивача визнано таким, що підлягає повторному медичному огляду.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що ЦВЛК ЗСУ не мала повноважень переглядати постанову ВЛК від 09.09.2022. Підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 ЦВЛК ЗСУ було надано право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати та контролювати постанови будь-якої ВЛК. Таке повноваження існувало незалежно від внесених наказом Міністерства оборони України від 18.08.2023 № 490 змін щодо обов`язкового затвердження окремих постанов ВЛК районних та міських ТЦК та СП.
Отже, запровадження у 2023 році обов`язкового затвердження штатною ВЛК постанов про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку не свідчить про те, що до внесення цих змін ЦВЛК ЗСУ взагалі не мала контрольних повноважень щодо постанов позаштатних ВЛК. Зазначені зміни визначили порядок затвердження новоприйнятих постанов, однак не створили вперше право ЦВЛК ЗСУ переглядати та скасовувати постанови інших ВЛК.
Також суд ураховує, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023, введеним у дію Указом Президента України від 12.09.2023 № 576/2023, передбачено проведення перевірок обґрунтованості рішень ВЛК про визнання осіб непридатними до військової служби, прийнятих у період дії воєнного стану, та ініціювання їх перегляду в установленому порядку в разі виявлення необґрунтованих рішень.
При цьому вказане рішення РНБО не змінило критерії визначення придатності позивача станом на 09.09.2022, а стало організаційною підставою для перевірки раніше прийнятих постанов. Сам перегляд проведено ЦВЛК ЗСУ на підставі контрольних повноважень, передбачених Положенням № 402. Тому посилання позивача на порушення статті 58 Конституції України є необґрунтованим, оскільки до правовідносин не було застосовано нові критерії оцінки стану його здоров`я з наданням їм зворотної дії.
Стосовно доводів позивача про неможливість перегляду постанови ВЛК після спливу шестимісячного строку її дії суд зазначає, що встановлений пунктом 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 строк визначав період актуальності постанови ВЛК та можливості її використання без проведення нового медичного огляду. Водночас Положення № 402 не містило припису, за яким сплив цього строку припиняв контрольні повноваження ЦВЛК ЗСУ або унеможливлював перевірку обґрунтованості раніше прийнятої постанови.
Іншими словами, шестимісячний строк дії постанови ВЛК не є строком давності для її перегляду чи скасування. Його сплив свідчить про втрату актуальності медичної оцінки для вирішення нового питання щодо придатності особи, але не надає постанові ознак безумовності та не виключає можливості перевірки дотримання вимог законодавства під час її прийняття.
Щодо доводів сторін про відповідність установленого позивачу діагнозу статті 64-а Розкладу хвороб суд зазначає, що визначення діагнозу, оцінка медичної документації та встановлення ступеня придатності особи до військової служби потребують спеціальних медичних знань і належать до повноважень ВЛК. Суд не вправі підміняти військово-лікарську комісію та надавати власну оцінку правильності медичного висновку.
Водночас із протоколу ЦВЛК ЗСУ від 09.11.2023 № 768 вбачається, що підставою для скасування постанови стало встановлення невідповідності діагнозу вимогам статті 64-а Розкладу хвороб. За результатами перегляду позивача не визнано придатним до військової служби, а визначено таким, що підлягає повторному медичному огляду для прийняття нового висновку щодо ступеня його придатності.
Таким чином, оскаржуване рішення прийнято ЦВЛК ЗСУ в межах наданих їй повноважень та містить мотиви скасування попередньої постанови, а позивачем не доведено порушення встановленої Положенням № 402 процедури його прийняття.
Щодо позовних вимог, пред`явлених до ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд зазначає таке.
Підставою для виключення позивача з військового обліку та внесення до Реєстру відомостей про його непридатність до військової служби була постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.09.2022, оформлена довідкою № 141.
Після скасування зазначеної постанови рішенням ЦВЛК ЗСУ, оформленим протоколом від 09.11.2023 № 768, правова підстава для збереження в Реєстрі відомостей про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку відпала.
За таких обставин внесення ІНФОРМАЦІЯ_5 змін до облікових відомостей позивача було наслідком скасування постанови ВЛК, на підставі якої його раніше виключено з військового обліку, та мало на меті приведення відомостей Реєстру у відповідність до чинного рішення ЦВЛК ЗСУ.
Суд не погоджується з доводами позивача про те, що такі дії є новим взяттям на військовий облік, яке мало здійснюватися виключно за наявності однієї з підстав, передбачених статтею 37 Закону № 2232-XII, та за його особистої присутності.
У цьому випадку ІНФОРМАЦІЯ_5 не вирішував самостійно питання про набуття позивачем статусу військовозобов`язаного за новою юридичною підставою, а актуалізував облікові відомості у зв`язку зі скасуванням рішення, яке було єдиною підставою для його виключення з військового обліку.
Передбачена пунктом 81 Порядку № 1487 особиста присутність особи стосується процедури взяття на військовий облік у загальному порядку. Водночас ця норма не встановлює обов`язку забезпечувати особисту присутність особи під час внесення до Реєстру змін, зумовлених скасуванням уповноваженим органом постанови ВЛК та необхідністю актуалізації службових даних. Порядок № 1487 визначає механізм ведення військового обліку, а Закон № 1951-VIII передбачає обов`язковість, повноту та актуалізацію відомостей Реєстру.
З розширених даних Реєстру вбачається, що відомості про постанову ВЛК від 09.09.2022 анульовано у зв`язку зі скасуванням її ЦВЛК ЗСУ, а позивач перебуває на військовому обліку з 15.04.2025. Листом від 23.01.2026 № 8/210 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив позивача про підстави внесення відповідних змін.
Оскільки рішення ЦВЛК ЗСУ від 09.11.2023 № 768 є чинним, ІНФОРМАЦІЯ_5 не мав правових підстав відновлювати в Реєстрі запис про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку. Внесення таких відомостей за наявності чинного рішення про скасування постанови ВЛК, навпаки, суперечило б вимогам щодо достовірності та актуальності даних Реєстру.
Відмова ІНФОРМАЦІЯ_6 у задоволенні заяви позивача від 11.02.2026 не є протиправною бездіяльністю, оскільки відповідач розглянув заяву та листом від 19.02.2026 № 8/510 надав на неї відповідь, а невчинення дій, яких вимагав позивач, зумовлене відсутністю правових підстав для їх вчинення.
Таким чином, суд вважає, що дії ЦВЛК ЗСУ щодо перегляду та скасування постанови ВЛК від 09.09.2022 вчинені в межах повноважень, а дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо актуалізації військово-облікових відомостей позивача відповідають чинному рішенню ЦВЛК ЗСУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає, що відповідачами доведено правомірність оскаржуваного рішення ЦВЛК ЗСУ та вчинених ІНФОРМАЦІЯ_5 дій, тоді як доводи позивача не спростовують наявності у ЦВЛК ЗСУ повноважень на перегляд постанови ВЛК та не свідчать про порушення встановленої процедури прийняття рішення, оформленого протоколом від 09.11.2023 № 768.
На підставі викладеного, суд визнає про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал