ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/4972/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я., 
секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,
представники учасників справи:
позивача - Кисіль Т. В., 
відповідача - Сідельников А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Одесагаз"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 (судді: Аленін О. Ю. - головуючий, Принцевська Н. М., Філінюк І. Г.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
до Акціонерного товариства "Одесагаз"
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" 
про стягнення 221 399 759,40 грн,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень
1.1. У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "Оператор ГТС України"/Оператор ГТС) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Одесагаз" (далі - АТ "Одесагаз"/Оператор ГРМ) про стягнення заборгованості у сумі 221 399 759,40 грн за несанкціонований відбір природного газу (що включає, у тому числі, вартість потужності точки виходу до газорозподільної системи) у вересні 2024 року. 
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору транспортування природного газу АТ "Одесагаз" допустило порушення законодавства, що регулює функціонування ринку природного газу, фактично здійснивши несанкціонований відбір природного газу із газотранспортної системи України у вересні 2024 року.
Позивач зазначав, що у вересні 2024 року в алокацію відповідача покладено несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи України споживачів, які у вказаний період були відсутні в Реєстрі споживачів постачальника будь-якого постачальника (несанкціонований відбір природного газу споживачам), що включає, у тому числі, вартість потужності точки виходу до газорозподільної системи, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу плату за несанкціонований відбір, що передбачено Розділом ХХІ Кодексу газотранспортної системи України (далі - Кодекс ГТС) та умовами договору транспортування природного газу, укладеного між сторонами.
1.3. У відзиві на позовну заяву АТ "Одесагаз" просило відмовити в її задоволенні, вказуючи на те, що відповідач як суб`єкт ринку природного газу має статус Оператор ГРМ та діє виключно в інтересах третіх осіб (замовників, споживачів), а не у своїх. В процесі здійснення господарської діяльності право власності на природний газ, який надходить до газорозподільної системи, до АТ "Одесагаз" не переходить. Відповідач тільки виконує функції з контролю, регулювання, приладового обліку природного газу, спожитого кінцевими споживачами.
Відповідач зазначав, що обсяг несанкціонованого відбору природного газу став наслідком дій (бездіяльності) суб`єкта ринку природного газу - ТОВ "Оператор ГТС України", що є предметом розгляду у справі № 916/4240/24 за позовом АТ "Одесагаз" до ТОВ "Оператор ГТС України" та Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" (далі - АТ "Одеський припортовий завод").
АТ "Одесагаз" звертало увагу на тому, що наявність несанкціонованого відбору природного газу з боку саме АТ "Одеський припортовий завод", а не Оператора ГРМ, було зафіксовано Оператором ГТС (позивачем), про що він неодноразово вказував у своїх листах, зокрема, у листі від 11.09.2024 № ТОВВИХ-24-13975.
Незважаючи на фіксацію Оператором ГТС несанкціонованого відбору природного газу по ЕІС-коду АТ "Одеський припортовий завод", а не по ЕІС-коду відповідача, та за наявності у позивача фізичної точки виходу з газотранспортної системи ОПЗ (ГРС визирка - напрямок ОПЗ), що підтверджується самим позивачем у наданих додатках - "Відображення фізичних обсягів газу з 01.09.2024 по 30.09.2024" та "Зведений акт приймання-передачі природного газу за вересень 2024 року п. 44 Визирка (напрямок ОПЗ"), в порушення вимог підпункту 1 пункту 2 та пункту 12 глави 1 розділу Х Кодексу ГТС, не було виконано жодних самостійних дій щодо припинення (обмеження) транспортування природного газу з точки виходу з газотранспортної системи.
На звернення відповідача щодо необхідності вжиття дій Оператором ГТС, 11.09.2024 позивач у листі вих.№ТОВВИХ-24-13975 повідомив, що не має наміру вживати заходів зі зниження тиску на точці виходу з газотранспортної системи, мотивуючи таку позицію тим, що він не має права втручатися у правовідносини між Оператором ГРМ та споживачем, що розташований на території ліцензованої діяльності відповідного Оператора ГРМ. Позивач також підтвердив, що несанкціонований відбір здійснює АТ "Одеський припортовий завод" по якому необхідно здійснити заходи з припинення (обмеження) газопостачання.
Також відповідач зауважував, що від Оператора ГТС на адресу відповідача не надходило документу, який міг надати право Оператору ГРМ на припинення (обмеження) газопостачання споживачу за ініціативою Оператора ГТС згідно з діючим законодавством, а саме не надходило "Повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу" стосовно АТ "Одеський припортовий завод". 
1.4. У судовому засіданні 07.02.2025 оголошено протокольну ухвалу про задоволення клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - АТ "Одеський припортовий завод".
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.06.2025 відмовлено у задоволенні позову.
Суд першої інстанції зазначив, що ТОВ "Оператор ГТС України" не довів та не надав доказів того, що АТ "Одеський припортовий завод" не перебував в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника, у тому числі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазбуріння" (далі - ТОВ "Укрнафтогазбуріння"), з яким 22.09.2023 було укладено договір № 41001771 транспортування природного газу, який і є відповідальним за обсяги споживання природного газу споживачем. Матеріалами справи підтверджено, що у вересні 2024 року ТОВ "Укрнафтогазбуріння" було замовником послуг транспортування природного газу для АТ "Одеський припортовий завод" та у разі виникнення негативного місячного небалансу врегульовується Оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що обсяг відборів природного газу фактично спожитого АТ "Одеський припортовий завод" в період з 08.09.2024 по 14.09.2024 не є обсягом несанкціонованого відбору АТ "Одесагаз", а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
2.2. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2025 скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені, стягнуто з АТ "Одесагаз" на користь ТОВ "Оператор ГТС України" заборгованість у сумі 221 399 759,40 грн та судові витрати.
Суд апеляційної інстанції вказав на те, що у цьому випадку місцевий господарський суд дійшов невірного висновку про те, що безпідставний відбір природного газу у спірний період (вересень 2024 року) здійснено споживачем природного газу, зокрема АТ "Одеський припортовий завод", через відсутність останнього в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника, оскільки як свідчать наявні матеріли справи, такий безпідставний відбір газу був здійснений з іншої причин, а саме постачальник не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або номінація була відхилена Оператором ГТС, про що вказано у надісланому відповідачеві повідомленні за формою № 9.
3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень
3.1. Не погоджуючись із постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026, АТ "Одесагаз" у касаційній скарзі просить її скасувати, а рішення Господарського суду Одеської області від 20.06.2025 залишити в силі, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судового рішення посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме пункту 1-2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, пункту 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС, пункту 8 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, пункту 6 глави 1 розділу X Кодексу, пункту 2 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС, пункту 7 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС, підпункту 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, та пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГТС, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 922/1382/18, від 17.07.2019 у справі № 906/408/18, від 12.10.2023 у справі № 924/878/22, від 22.06.2018 у справі № 904/5621/17, від 04.11.2020 року у справі № 552/3332/19.
Так, скаржник зазначає, що у цій справі суд апеляційної інстанції мав насамперед встановити не сам лише факт фізичного проходження природного газу газорозподільними мережами АТ "Одесагаз", а й те, хто саме був належним користувачем мережі / замовником послуг транспортування (network user/transport customer) щодо спірних обсягів газу, а також чи існує норма матеріального права або договірний механізм, який прямо покладає комерційні наслідки такого відбору саме на АТ "Одесагаз".
За відсутності встановлення цих обставин стверджувати, що обсяги природного газу спожиті АТ "Одеський припортовий завод" є несанкціонованим відбором АТ "Одесагаз" означає підміну сучасної договірної та балансуючої моделі ринку природного газу та є моделлю фактичної, майже безумовної відповідальності Оператора ГРМ за сам факт проходження природного газу через його мережу. Такий підхід не випливає ані з Регламенту Комісії (ЄС) від 26.03.2014 № 312/2014 про Мережевий кодекс балансування газу в газотранспортних системах, ані з Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493.
Для виникнення в АТ "Одесагаз" грошового обов`язку щодо спірних обсягів має існувати самостійний правовий титул, а саме або підприємство як споживач саме виступає замовником послуг транспортування відповідних обсягів природного газу, або спеціальна норма матеріального права прямо покладає на нього такий обов`язок, або існує окремий договірний механізм, який безпосередньо переводить відповідну фінансову відповідальність на оператора газорозподільної системи. Сам по собі факт фізичного проходження природного газу мережами АТ "Одесагаз" такої юридичної трансформації не здійснює.
На думку скаржника, висновок апеляційного суду про порушення АТ "Одесагаз" свого обов`язку є необґрунтованим, оскільки відповідний обов`язок щодо фізичного припинення розподілу не міг виникнути за відсутності належного письмового повідомлення від ТОВ "Оператор ГТС України". Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеної постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 552/3332/19, згідно з якою відключення споживача можливе виключно за наявності законних підстав і без зловживання відповідними повноваженнями.
Суд апеляційної інстанції безпідставно використав дату, яку АТ "Одесагаз" самостійно зазначило у повідомленні від 03.09.2024 № 266 - "до 07:00 08.09.2024 року", як нормативно встановлений граничний строк для покладення майнової відповідальності. Таким чином, суд помилково прирівняв строк, наданий АТ "Одеський припортовий завод" для добровільного припинення споживання, до граничного строку завершення фізичних робіт з припинення (обмеження) газопостачання самим Оператором ГРМ.
Натомість суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що через відсутність у законодавстві фіксованих строків для фактичного завершення припинення розподілу доводи позивача про порушення таких строків АТ "Одесагаз" є недоведеними.
Апеляційний суд здійснив вибіркову переоцінку обставин та помилково ототожнив строк початку процедури зі строком фактичного завершення припинення розподілу природного газу (відключення), чим неправильно застосував норми матеріального права.
Висновки апеляційного суду про бездіяльність АТ "Одесагаз" спростовується матеріалами справи, зокрема: направленням листів до ТОВ "Оператор ГТС України" від 10.09.2024 № 02/04-277 та від 11.09.2024 № 02/04-280 з вимогою знизити тиск газу на газорозподільній станції "Визирка"; складанням актів про недопуск працівників АТ "Одесагаз" на територію заводу від 08.09.2024, від 09.09.2024, від 10.09.2024 та від 13.09.2024; направленням АТ "Одеський припортовий завод" повідомлення від 03.09.2024 № 266.
Також скаржник вважає, що апеляційний суд посилаючись на справу № 916/4240/24 як на преюдиційну, фактично переніс правову оцінку щодо нібито відсутності у ТОВ "Оператор ГТС України" обов`язку самостійно вчиняти дії з припинення відбору природного газу. 
Проте, такий підхід суперечить вимогам статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки преюдиційне значення можуть мати лише фактичні обставини, встановлені рішенням суду, а не правові висновки чи оцінки, зроблені судом в іншому провадженні.
Вирішальним є те, що у справі № 916/4240/24 предметом позову були вимоги про визнання дій протиправними та стягнення збитків. Відмова у позові у справі № 916/4240/24 була зумовлена не встановленням універсального преюдиційного факту про відсутність будь-яких обов`язків у ТОВ "Оператор ГТС України", а специфікою заявленого способу захисту та оцінкою доведеності саме тих вимог, які були предметом розгляду.
Отже, рішення у справі № 916/4240/24 не могло бути використане апеляційним судом у цій справі як джерело преюдиційного висновку про те, що ТОВ "Оператор ГТС України" не зобов`язане або не може вчиняти дії щодо припинення (обмеження) транспортування природного газу. 
Заявник касаційної скарги акцентує увагу на тому, що апеляційний суд не дав належної правової оцінки тій обставині, що замовником послуг транспортування для АТ "Одеський припортовий завод" у вересні 2024 року виступало ТОВ "Укрнафтогазбуріння" на підставі договору транспортування природного газу від 22.09.2023 №41001771, укладеного з ТОВ "Оператор ГТС України", а між ТОВ "Укрнафтогазбуріння" та АТ "Одеський припортовий завод" було укладено договір постачання природного газу від 22.08.2024 № 22/08-24.
За правилами ринку природного газу та Кодексом газотранспортної системи саме негативний небаланс постачальника/замовника послуг транспортування мав бути врегульований у відносинах з оператором ГТС. Той факт, що рішенням Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у справі № 914/2853/24 з ТОВ "Укрнафтогазбуріння" було стягнуто відповідні суми на користь ТОВ "Оператор ГТС України", додатково свідчить про відповідальність за негативні небаланси саме постачальника.
Скаржник вважає, що апеляційний суд помилково не встановив належного носія спірного майнового обов`язку, неправильно ототожнив технічне платформене повідомлення із спеціальним процедурним документом про припинення газопостачання, надав законодавству зміст, якого воно не містить щодо строків завершення фізичного відключення, не врахував прямі договірні зв`язки між ТОВ "Оператор ГТС України", АТ "Одеський припортовий завод" та ТОВ "Укрнафтогазбуріння", а також допустив суперечливе мотивування щодо фактичної поведінки АТ "Одесагаз", а тому висновок суду про покладення на АТ "Одесагаз" обов`язку зі сплати вартості несанкціонованого відбору природного газу є необґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача та дійшов передчасних та помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову.
3.2. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Оператор ГТС України" просить закрити касаційне провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, вважаючи, що доводи скаржника зводяться до переоцінки доказів у справі, а висновки у справах, на які посилається скаржник, не є подібними до правовідносин у цій справі з підстав, наведених у відзиві.
3.3. АТ "Одесагаз" через підсистему "Електронний суд" подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, які було задоволено і з метою повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи у розумний строк, тобто такий, що є необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.
Представниками учасників справи подавалися додаткові письмові пояснення та заперечення.
4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
4.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права в межах касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.
4.2. Суди попередніх інстанцій установили, що 31.01.2020 між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (Оператор) та АТ "Одесагаз" (Замовник) було укладено договір транспортування природного газу №1910000190 (у редакціях додаткових угод №№ 1-7 до договору), за умовами пункту 2.1 якого Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (Послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.
Сторони у договорі також передбачили, зокрема, такі умови:
- за умовами пункту 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника.
Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою розподілу потужності у точках міждержавного з`єднання є доступ Замовника до аукціонної платформи згідно з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб-сайті Оператора. Підписанням цього договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб-сайті Оператора, та надає згоду на її застосування та дотримання. Замовник визнає, що потужність у точках міждержавного з`єднання, розподілена йому за результатами проведених аукціонів, у тому числі на аукціоні розподілу нової (збільшеної) потужності, на аукціонних платформах, є його договірною потужністю і буде ним оплачена на умовах цього договору. 
Замовник погоджується з тим, що доступ до потужності, яка розподіляється на аукціоні розподілу нової (збільшеної) потужності, надається відповідно до загальних правил та умов, що є невід`ємною частиною проекту пропозиції зі створення нової (збільшеної) потужності, погодженого Регулятором та оприлюдненого Оператором відповідно до розділу ХХ Кодексу ГТС";
- у пунктах 2.5, 2.6 договору передбачено, що Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів;
- згідно з пунктом 2.8 договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом;
- за умовами пункту 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та кодексом; реєструвати в реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора споживачів, стосовно яких він є діючим постачальником; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природний газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному кодексом та цим договором;
- пунктом 4.2 договору передбачено, що Замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям;
- згідно з пунктами 6.1 та 6.4 договору Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби. Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється в порядку, встановленому Кодексом ГТС; форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті;
- за умовами пунктів 7.1, 7.2 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; послуги з врегулювання добового небалансу - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті;
- у пункті 9.7 договору сторони передбачили, що положення розділу ІХ договору не застосовуються при визначенні плати за несанкціонований відбір; 
- відповідно до пункту 15.3 договору прямий споживач або оператор газорозподільної системи, який здійснив несанкціонований відбір газу, зобов`язаний оплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір. Розмір плати за несанкціонований відбір розраховується за формулою, наведеною у додатковій угоді;
- у пункті 15.4 договору визначено, що оператор складає та направляє відповідному оператору газорозподільної системи/прямому споживачу односторонній акт про несанкціонований відбір та рахунок на оплату у строк до 14 числа місяця, наступного за місяцем здійснення несанкціонованого відбору. Оператор газорозподільної системи/прямий споживач зобов`язані сплатити оператору плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір; 
- згідно з пунктом 19.2 договору обмін документами в рамках виконання цього договору здійснюється через інформаційну платформу Оператора, крім випадків використання іншого порядку, визначеного цим договором та/або Кодексом;
- відповідно до пункту 17.1 договору він набирає чинності з дня його укладення поширює діє на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2020 та діє до 31.12.2022.
4.3. Предметом позову у справі, що розглядається, є вимоги ТОВ "Оператор ГТС України" до АТ "Одесагаз" про стягнення заборгованості у сумі 221 399 759,40 грн за несанкціонований відбір природного газу (що включає, у тому числі, вартість потужності точки виходу до газорозподільної системи) у вересні 2024 року. 
4.4. Закон України "Про ринок природного газу" визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.
У статті 1 вказаного Закону наведене визначення термінів та передбачено, що газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам (пункт 6); газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу (пункт 7); доступ - право користування потужністю об`єкта газової інфраструктури в обсязі та на умовах, встановлених у договорі про надання послуг транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу або послуг установки LNG (пункт 8); замовник - фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох із таких послуг: приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи; транспортування природного газу; розподіл природного газу; зберігання (закачування, відбір) природного газу; послуги установки LNG (пункт 9); кодекс газотранспортної системи, кодекс газорозподільних систем, кодекс газосховища, кодекс установки LNG - правила експлуатації та доступу до газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG, що затверджуються Регулятором(пункт 11);оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункт 17); оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункт 19).
Згідно з частинами 1, 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 затверджено Кодекс газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), який згідно з пунктами 2, 3 глави 1 розділу І є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, у тому числі виробників біометану, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.
За змістом пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу у таких випадках:
за відсутності споживача в Реєстрі споживачів постачальника будь-якого постачальника протягом розрахункового періоду;
за відсутності Оператора ГРМ у Реєстрі споживачів постачальника будь-якого постачальника протягом розрахункового періоду, крім випадку закупівлі природного газу відповідно до положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу;
після закінчення строку, встановленого законодавством для припинення (обмеження) розподілу (транспортування) природного газу споживачам;
шляхом самовільного під`єднання до газотранспортної системи та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку прямого споживача;
шляхом самовільного відновлення споживання природного газу прямого споживача.
У розділі ХХІ Кодексу ГТС у главі 1 передбачено плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи та встановлено, що у випадку несанкціонованого відбору природного газу з газотранспортної системи оператор газотранспортної системи стягує плату за несанкціонований відбір, що включає, у тому числі вартість потужності точки виходу до газорозподільної системи/прямого споживача.
Оператор газотранспортної системи складає та направляє відповідному оператору газорозподільної системи/прямому споживачу односторонній акт про несанкціонований відбір та рахунок на оплату у строк до 14 числа місяця, наступного за місяцем здійснення несанкціонованого відбору.
Односторонній акт про несанкціонований відбір підписується оператором газотранспортної системи, у якому зазначається, зокрема: 1) EIC-код оператора газорозподільної системи/прямого споживача, через точку виходу до якого відбувся несанкціонований відбір газу; 2) обсяг несанкціонованого відбору природного газу; 3) розрахунок плати за несанкціонований відбір; 4) дата складання акта.
Оператор газорозподільної системи/прямий споживач зобов`язані сплатити оператору газотранспортної системи плату за несанкціонований відбір у строк до 20 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено несанкціонований відбір.
Аналогічні умови передбачені сторонами у пунктах 15.3, 15.4 укладеного договору.
Як свідчать матеріали справи та встановлено судами, ТОВ "Оператор ГТС України" 30.09.2024 було складено та направлено АТ "Одесагаз" акт № 09-2024-1910000190-НВГ про несанкціонований відбір за газовий місяць вересень 2024 року в якому повідомлено про те, що відповідачем здійснено несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи ТОВ "Оператор ГТС України" в обсязі 10 606 962,23 куб м на суму 221 399 759,40 грн.
ТОВ "Оператор ГТС України" також направлено АТ "Одесагаз" рахунок на оплату несанкціонованого відбору природного газу № 09-2024-1910000190-09-НВГ від 30.09.2024 за газовий місяць вересень 2024 року на суму 221 399 759,40 грн, який відповідачем не оплачено.
4.5. Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, зазначив, що АТ "Одесагаз" отримавши відповідне повідомлення за Формою № 9 Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника / постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС / постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання, було обізнано про наявність споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС / постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.
За висновками суду апеляційної інстанції АТ "Одесагаз" мало припинити газопостачання споживачам, які були вказані у такому повідомленні, зокрема АТ "Одеський припортовий завод" (код EIC-код 56XO000005QEZ00O). Однак, наявні матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що АТ "Одесагаз" було вчинено дії припинення газопостачання споживачам, зокрема АТ "Одеський припортовий завод".
У той же час згідно з правовими нормами обов`язок щодо припинення (обмеження) в установленому порядку розподілу природного газу на об`єктах споживачів при несанкціонованому відборі природного газу покладається на Оператора ГРМ, у зоні ліцензійної діяльності якого знаходиться такий споживач.
При цьому ТОВ "Оператор ГТС України" не є тією особою, на яку згідно з вимогами чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, покладено обов`язок (можливість) щодо самостійного вчинення дій щодо припинення несанкціонованого відбору природнього газу.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідні обставини були встановлені Південно-західним апеляційним господарським судом в межах справи № 916/4240/24 за участю тих самих сторін, а тому такі обставини є преюдиційними, у цій справі та не підлягають доказуванню у відповідності до приписів статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
4.6. Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у справі № 916/4240/24, на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду у справі в якій посилався суд апеляційної інстанції, предметом розгляду були вимоги АТ "Одесагаз" до АТ "Одеський припортовий завод" та до ТОВ "Оператор ГТС України" про визнання дій АТ "Одеський припортовий завод" щодо невиконання самостійного припинення споживання природного газу з 07:00 08 вересня 2024 такими, що порушують установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, а також щодо дій ТОВ "Оператор ГТС України", а саме невиконання припинення (обмеження) транспортування природного газу з точки виходу з газотранспортної системи (ГРС "Візирка"-Напрямок ОПЗ, Одеська область) з початку несанкціонованого відбору природного газу АТ "Одеський припортовий завод" (з 07:00 08 вересня 2024), що передбачено вимогами підпункту 1 пункту 2 глави 1 розділу Х Кодексу ГТС.
Відмовляючи у задоволенні позову у справі № 916/4240/24 суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виключивши з мотивувальної частини рішення два абзаца, виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту у даному спорі не є ефективним, позаяк не здатен забезпечити поновлення порушеного (оспорюваного) права позивача, оскільки задоволення вимоги про визнання дій відповідачів такими що порушують установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності не здійснить жодного захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин та не відновить порушене право.
4.7. Суд першої інстанції у справі, що розглядається установив, що між ТОВ "Оператор ГТС України" (Оператор) та AT "Одеський припортовий завод" (Замовник) укладено договір транспортування природного газу від 04.02.2020 № 2002000031 в Типовій формі, затвердженій постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497, за умовами якого Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (пункту 2.1 договору).
За умовами пункту 17.1 договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Отже, за висновками суду першої інстанції, у вересні 2024 року договір від 04.02.2020 № 2002000031, укладений між AT "Одеський припортовий завод" та ТОВ "Оператор ГТС України", був чинним.
Суди попередніх інстанцій також установили, що як свідчать матеріали справи, 03.09.2024 АТ "Одесагаз" направило АТ "Одеський припортовий завод" повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 266, яким відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГТС у зв`язку із неподачею/відхиленням номінації та запропонував у термін до 07 години 08 вересня 2024 року самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання АТ "Одеський припортовий завод" з роз`ясненням, що у разі невиконання цієї вимоги розподіл природного газу підприємству буде припинено в примусовому порядку. 
АД "Одесагаз" до суду першої інстанції надано акти про недопуск співробітників АТ "Одесагаз" до засувки на території АТ "Одеський припортовий завод" від 08.09.2024, від 09.09.2024, від 10.09.2024 та від 13.09.2024.
10.09.2024 АТ "Одесагаз" звернулося до ТОВ "Оператор ГТС України" з листом вих.№ 02/04-277, в якому зазначило, що у зв`язку з отриманням з інформаційної платформи Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника / постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання про відсутність підтвердженої номінації по постачальнику для споживача АТ "Одеський припортовий завод" з 08.09.2024 АТ "Одесагаз" 03.09.2024 направив відповідне повідомлення про припинення газопостачання даному споживачу. При виїзді для проведення відключення представникам АТ "Одесагаз" 08.09.2024 було відмовлено в доступі до вимикаючого пристрою про що складено акт про відмову в доступі. При повторному виїзді на адресу споживача 09.09.2024 представникам АТ "Одесагаз" знову було відмовлено в доступі для проведення припинення газопостачання.
У вказаному листі АТ "Одесагаз" зверталося до позивача щодо обмеження споживання АТ "Одеський припортовий завод" шляхом зниження тиску газу з 14:00 на ГРС Візирка напрямок ОПЗ з 10.7 кгс/см.кв. до 10.5 кгс/см.кв. 
Листом від 11.09.2024 № 02/04-280 АТ "Одесагаз" звернулось до ТОВ "Оператор ГТС України" з проханням терміново з 13:00 11.09.2024 знизити тиск на ГРС "Візирка" - напрямок ОПЗ на 0,2 кгс/см.кв та зазначено, що відсутність дій з боку ТОВ "Оператор ГТС України" буде розцінено як перешкоджання діям Оператора ГРМ з виконання заходів з припинення (обмеження) газопостачання відповідному споживачу.
У відповідь на листи АТ "Одесагаз" ТОВ "Оператор ГТС України" листом від 11.09.2024 № ТОВВИХ-24-13975 повідомив про відсутність правових підстав для вчинення ТОВ "Оператор ГТС України" заходів щодо припинення несанкціонованого відбору природного газу споживачами, які знаходяться на території ліцензованої діяльності операторів газорозподільних систем та вимагало від АТ "Одесагаз" чинити дії щодо припинення газопостачання несанкціонованого споживача АТ "Одеський припортовий завод".
4.8. Суд апеляційної інстанції відхилив доводи АТ "Одесагаз" щодо неотримання ним повідомлення позивача щодо необхідності припинення газопостачання споживачам, вказавши на те, що як свідчать матеріали справи ТОВ "Оператор ГТС України" через інформаційну платформу скеровувало на адресу АТ "Одесагаз" форму № 9, а саме повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності Оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника / постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена Оператором ГТС / постачальник яких ініціював припинення їм постачання, а відповідачем було отримано відповідне повідомлення (форму № 9) і відповідач був обізнаний про необхідність вжиття заходів щодо припинення газопостачання споживачам визначеним у такому повідомлені, а також вживав відповідні дії щодо такого припинення. 
Також суд апеляційної інстанції відхилив доводи відповідача про те, що ТОВ "Оператор ГТС України" не довів та не надав докази того, що АТ "Одеський припортовий завод" не перебував в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника, у тому числі ТОВ "Укрнафтогазбуріння", яке у вересні 2024 року було замовником послуг транспортування природного газу для АТ "Одеський припортовий завод" та у зв`язку з цим негативний місячний небаланс мав бути врегульований оператором ГТС за рахунок надання природного газу ТОВ "Укрнафтогазбуріння" в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу, вказавши на те, що з повідомлення отриманого АТ "Одесагаз" вбачається, що відповідач мав припинити газопостачання споживачам у відповідні доби, вказані у повідомленні, зокрема АТ "Одеський припортовий завод" (код EIC-код 56XO000005QEZ00O) о 07:00 год 08.09.2024 і на кого покладено обов`язок щодо обмеження (припинення) газопостачання споживачам визначеним у повідомленні. 
4.9. Суд апеляційної інстанції зазначив, що як свідчать матеріали справи та не заперечується учасниками справи, Господарським судом Львівської області розглядалась справа № 914/2853/24 за позовом ТОВ "Оператор ГТС України" до ТОВ "Укрнафтогазбуріння" про стягнення заборгованості у розмірі 48168278,01 грн за щодобові негативні небаланси природного газу та перевищення замовленої потужності.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 (яке набрало законної сили 01.04.2025) у справі № 914/2853/24 позовні вимоги ТОВ "Оператор ГТС України" задоволені, стягнуто з ТОВ "Укрнафтогазбуріння" заборгованість за щодобові негативні небаланси природного газу та перевищення замовленої потужності.
Судом у справі № 914/2853/24 встановлено, що 22.09.2023 між ТОВ "Оператор ГТС України" та ТОВ "Укрнафтогазбуріння" було укладено договір № 41001771 транспортування природного газу, відповідно до пункту 2.1. якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.
Як було встановлено судом у вказаній вище справі, відповідно до пункту 11.4. договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).
Оператором було оформлено відповідний акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2024 року, а саме акт від 30.09.2024 № 09-2024-41001771 за газовий місяць вересень 2024 року на суму 203 328 136,38 грн.
Проте, суд апеляційної інстанції у справі, що розглядається, дійшов висновку, що у справі № 914/2853/24 в алокацію ТОВ "Укрнафтогазбуріння" було включено відбори природного газу, здійснені споживачем АТ "Одеський припортовий завод" виключно за період з 01.09.2024 по 07.09.2024.
У той час як у справі № 916/4972/24 предметом спору є обсяги відбору природного газу споживача АТ "Одеський припортовий завод" (який мав укладений договір постачання природного газу з ТОВ "Укрнафтогазбуріння" (постачальник), який перебуває в зоні ліцензійної діяльності Оператора ГРМ - АТ "Одесагаз" покладені в алокацію відповідача (як оператора ГРМ) починаючи з 08.09.2024 по 14.09.2024, що вбачається з розрахунку до позовної заяви, здійсненого ТОВ "Оператор ГТС України".
Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що період стягнення заборгованості за несанкціонований відбір з АТ "Одесагаз" є іншим, ніж період, що був предметом розгляду у справі № 914/2853/24 про стягнення заборгованості за добові небаланси з ТОВ "Укрнафтогазбуріння".
Водночас, такі висновки є передчасними, оскільки зі змісту рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2025 у справі № 914/2853/24 вбачається, що ТОВ "Оператор ГТС України" заявлена до стягнення з ТОВ "Укрнафтогазбуріння" заборгованість за газовий місяць вересень 2024 року, а судом апеляційної інстанції не надано оцінки доводам відповідача, викладеним у поясненнях у справі стосовно того, що саме ТОВ "Укрнафтогазбуріння" було замовником послуг транспортування на період газового місяця - вересень 2024 року на підставі договору транспортування природного газу № 41001771 від 22.09.2023, укладеного між ТОВ "Оператор ГТС України" та ТОВ "Укрнафтогазбуріння". 
Судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки також доводам відповідача стосовно укладення 22.08.2024 між ТОВ "Укрнафтогазбуріння" та АТ "Одеський припортовий завод" договору про постачання природного газу № 22/08-24.
Отже, за наявності договірних правовідносин між ТОВ "Оператор ГТС України", ТОВ "Укрнафтогазбуріння" та АТ "Одеський припортовий завод", з урахуванням вимог чинного законодавства, а також умов договору, укладеного між ТОВ "Оператор ГТС України" та АТ "Одесагаз", суд апеляційної інстанції достеменно не встановив обставини щодо наявності / відсутності підстав для стягнення у цьому випадку коштів за несанкціонований відбір газу саме з АТ "Одесагаз". 
4.10. Колегія суддів зазначає, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору вірогідності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).
Разом із тим за приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд неодноразово наголошував, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18, постанови Верховного Суду від 10.07.2024 у справі № 914/1574/23, від 02.07.2024 у справі № 910/12295/23, від 14.05.2024 у справі № 910/4437/23).
За змістом статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
4.11. Водночас, суд апеляційної інстанції, обмежившись посиланням на обставини, встановлені судом апеляційної інстанції у справі № 916/4240/24 та період, визначений позивачем у розрахунку заявленої до стягнення суми, не встановив обставини щодо наявності/відсутності підстав для покладення фінансованої відповідальності за несанкціонований відбір газу АТ "Одеський припортовий завод" на АТ "Одесагаз", а також обставини щодо фактичної поведінки відповідача з припинення несанкціонованого відбору природного газу АТ "Одеський припортовий завод" та не надав оцінки всім доводам учасників справи та доказам в їх сукупності, що дає підстави для висновку про скасування оскаржуваної у справі постанови з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції та часткове підтвердження доводів скаржника.
Суд апеляційної інстанції також не надав належної оцінки всім доводам відповідача, зокрема:
- стосовно того, що згідно з положеннями Кодексу ГТС саме замовник послуг транспортування несе відповідальність за своє портфоліо балансування: якщо добовий небаланс замовника за газову добу є негативним, вважається, що такий замовник придбав природний газ в Оператора ГТС в обсязі добового небалансу і повинен сплатити плату за добовий небаланс, а тому лише направлення форми № 9 чи повідомлення про припинення розподілу не припиняють автоматично відповідальність постачальника як замовника послуг транспортування за відбори його споживачів до моменту настання передбачених Кодексом ГТС правових наслідків (закінчення строку на припинення та зміни алокації);
- стосовно того, що Оператор ГТС забезпечує транспортування природного газу магістральними мережами, адмініструє номінації / реномінації, перевіряє фінансове забезпечення, здійснює алокації та врегулювання небалансів у межах договорів транспортування. Постачальник забезпечує продаж і постачання природного газу споживачу, реєструє споживача у Реєстрі споживачів на інформаційній платформі Оператора ГТС та подає (забезпечує подання) номінації для підтвердження обсягів. Оператор ГРМ здійснює розподіл природного газу місцевими мережами до об`єкта споживача, проте не є покупцем, продавцем, власником або замовником транспортування природного газу, який фактично споживає кінцевий споживач. Споживач (АТ "Одеський припортовий завод") є кінцевим споживачем, який отримує природний газ від постачальника і користується послугами транспортування за договором транспортування та розподілу газу. Зазначене свідчить про необхідність з`ясування питання підстав виникнення спірних правовідносин та їх учасників щодо постачання між ТОВ "Укрнафтогазбуріння" та АТ "Одеський припортовий завод", у відносинах транспортування газу між Оператором ГТС та ТОВ "Укрнафтогазбуріння", у відносинах транспортування між Оператором ГТС та АТ "Одеський припортовий завод" або у відносинах розподілу між АТ "Одесагаз" та АТ "Одеський припортовий завод";
- стосовно необхідності надання правової оцінки пункту 7 глави 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС у системному взаємозв`язку з пунктом 8 глави 5 розділу ІV Кодексу ГТС, підпунктом 2 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС та Правилами постачання щодо того, що ця норма пов`язує кваліфікацію обсягу як несанкціонованого відбору Оператора ГРМ із двома альтернативними передумовами - відсутністю споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника або закінченням строку, встановленого законодавством для припинення (обмеження) розподілу і встановлює, що до закінчення відповідного строку алокації відборів відноситься на діючого постачальника. Матеріалами справи підтверджено включення АТ "Одеський припортовий завод" до Реєстру споживачів ТОВ "Укрнафтогазбуріння" з періодом постачання з 27.08.2024 по 31.12.2024, а тому ознака відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника, передбачена пунктом 7 глави 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС, не настала. На переконання відповідача, оскільки Оператор ГТС не направив Оператору ГРМ повідомлення про припинення розподілу природного газу АТ "Одеський припортовий завод", процедуру припинення не було належно ініційовано, а отже відповідний строк не сплив. Отже, друга передумова застосування пункту 7 глави 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС не настала. При цьому констатація факту споживання АТ "Одеський припортовий завод" та проходження газу через мережу Оператора ГРМ не є достатньою підставою для такої кваліфікації;
- стосовно того, що номінація ТОВ "Укрнафтогазбуріння" була відхилена Оператором ГТС у зв`язку із недостатністю фінансового забезпечення. Кодекс ГТС покладає перевірку достатності фінансового забезпечення саме на Оператора ГТС (пункт 3 глави 2 розділу VІІІ, пункт 14 глави 1 розділу ХІ) і недостатність фінансового забезпечення є обставиною, що виникає у межах договору транспортування та перевіряється, адмініструється і документується Оператором ГТС, а Оператор ГРМ не є стороною договору транспортування між Оператором ГТС і замовником, не веде розрахунок і не адмініструє фінансове забезпечення замовника на інформаційній платформі і не може ні встановлювати достатність такого забезпечення, ні оцінювати правомірність відхилення номінації. Отже, у разі недостатності фінансового забезпечення обов`язок вживати заходів покладено саме на Оператора ГТС;
- стосовно розмежування інформаційного повідомлення інформаційної платформи Оператора ГТС за формою № 9 і належне повідомлення (доручення) про припинення розподілу природного газу та необхідність з`ясування питання чи містила форма № 9 у цій справі правову підставу припинення, визначену дату, конкретну точку виходу (об`єкт), відповідального ініціатора, документи на підтвердження підстав такого припинення, волевиявлення Оператора ГТС саме про припинення розподілу та обов`язок Оператора ГРМ фізично припинити розподіл у визначений строк;
- стосовно того, що матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Укрнафтогазбуріння" було діючим постачальником АТ "Одеський припортовий завод" у спірному періоді та замовником послуг транспортування за договором з Оператором ГТС і саме його номінація була відхилена через недостатність фінансового забезпечення. Крім того судовим рішенням у справі № 914/2853/24 з ТОВ "Укрнафтогазбуріння" на користь Оператора ГТС стягнуто заборгованість за врегулювання щодобових негативних небалансів та вартість послуг замовленої потужності за газовий місяць вересень 2024 року, а сам Оператор ГТС визнав, що споживання АТ "Одеський припортовий завод" у вересні 2024 року віднесено на алокацію ТОВ "Укрнафтогазбуріння". На переконання відповідача, суд не взяв до уваги доводи товариства про необхідність встановлення повного юридичного складу відповідальності Оператора ГРМ за пунктом 7 глави 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС, чи мав АТ "Одеський припортовий завод" діючого постачальника і чи був включений до Реєстру споживачів ТОВ "Укрнафтогазбуріння", чи були чинними договори транспортування Оператора ГТС з ТОВ "Укрнафтогазбуріння" та АТ "Одеський припортовий завод", який саме нормативно визначений склад несанкціонованого відбору Оператор ГТС ставить у вину Оператору ГРМ, чи сплив строк, встановлений законодавством для припинення (обмеження) розподілу природного газу, чи направив Оператор ГТС Оператору ГРМ повідомлення про припинення розподілу, чи вжив Оператор ГТС усіх дій, які Кодекс ГТС покладає на нього у випадку недостатності фінансового забезпечення, чи мав АТ "Одесагаз" право, обов`язок, технічну можливість і фактичний доступ для припинення розподілу природного газу, чи доведено причинний зв`язок між поведінкою АТ "Одесагаз" і заявленою до стягнення сумою та чи є позов до АТ "Одесагаз" перекладанням на Оператора ГРМ відповідальності за правовідносини між Оператором ГТС, постачальником і споживачем.
5. Висновки Верховного Суду
5.1. За змістом статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
5.2. За змістом пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
Згідно із частиною 3 статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
5.3. Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану у справі постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 слід скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
6. Розподіл судових витрат
6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Одесагаз" задовольнити частково.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 у справі № 916/4972/24 скасувати, справу передати на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак