Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

Справа №439/1197/26
Провадження № 2/439/841/26

14 липня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Войтюк Т.Л.,
секретар судового засідання Бойко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
у с т а н о в и в:
ТОВ «Факторинг Партнерс», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №88334.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.11.2021 ТОВ «ФК «Кредіплюс» та Відповідач уклали договір №88334. Позичальник засвідчив, що до укладення Договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуальною частиною Договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення. Договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/.
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:сума кредиту – 30000,00 грн, строк користування кредитними коштами – 546 днів, проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 260.00 % річних.
28.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 28012025. Відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 88334. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 88334.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №88334 від 03.11.2021 становить 101411.85 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 29565.05 грн;заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 69846.80 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн; заборгованість за комісіями - 2000.00 грн; інфляційні збитки - 0.00 грн; нараховані 3% річних -0.00 грн.
Враховуючи наведене, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 101411.85 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати.
Ухвалою судді від 28.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначене на 14.07.2026.
Представник позивача 14.07.2026у судове засіданні не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідач відзиву не подав.
Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ознайомилась із паспортом споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, та власноручно підписала його, що підтверджує її повне ознайомлення із умовами договору.
02.11.2021 року ОСОБА_1 заповнила заяву на видачу кредиту №100325503, відповідно до якої просила встановити ліміт кредитної лінії в сумі 85556.00 грн, та видати їй перший транш кредиту в розмірі 30000.00 грн.
03.11.2021 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №88334 (далі кредитний договір). 
Згідно з умовами договору, типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 85556.00 грн. Перший транш в сумі 30000.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 16517.61 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №76192 від 05.06.2021 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 13482.39 грн. на рахунок/картку Позичальника № НОМЕР_1 , що відкрито в банку код 305299-ПАТ КБ ПриватБанк у національній валюті. Другий транш, в сумі, що не може перевищувати 55556.00 грн, надається не пізніше наступного дня після погодження Кредитодавцем заяви звернення Позичальника про отримання другого траншу. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 260,00% річних. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550,00% річних. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 200,00 гривень. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 1.00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 200.00 грн (п.2.1-2.4).
Комісія за надання другого траншу не може перевищувати 7500.00 грн. що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день отримання другого траншу за ставкою, що не може перевищувати 25,00% від загальної суми другого траншу за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено умовами заяви звернення Позичальника, згідно п.2.2.3 цієї індивідуальної частини. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 1476 днів. Строк на який надається перший транш складає 546 днів. (п.2.5-2.9.2).
Кредитний договір, графік платежів до нього ОСОБА_1 підписала власноручним підписом, чим також підтвердила, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем отримала особисто в паперовій формі, а публічну частину Договору в електронному повідомлені на номер мобільного телефону вказаному в заяві на видачу кредиту та Договорі.
На підтвердження переказу коштів відповідачу позивач надав платіжне доручення № CRD 350511 від 03.11.2021. Відповідно до якого, на картку № НОМЕР_2 перераховані кошти в сумі 13482,39 грн, призначення платежу - надання фінансового кредиту згідно кредитного договору № 88334 від 03.11.2021.
Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Кредіплюс`Вих. № 1756/16-04 від 16.04.2026, кредитні кошти були надані позичальнику, відповідно до умов кредитного договору № 88334 від 03.11.2021, у тому числі шляхом спрямування частини кредитних коштів у сумі 16517,61 грн на погашення заборгованості позичальника за Договором про споживчий кредит № 76192 від 05.06.2021.
Відповідно до картки обліку виконання договору №88334 від 03.11.2021 року, станом на 03.05.2023 року ОСОБА_1 набула заборгованість в загальній сумі 101 411,85 грн.
28.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та позивачем укладено договір факторингу №28012025. Відповідно до умов договору факторингу, ТОВ«ФК «Кредіплюс»передає, а позивач приймає за плату права вимоги до боржників.
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 28012025від 28.01.2025, ТОВ «ФК «Факторинг Партнерс» прийняло Реєстр боржників, та стало кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №28012025 від 28.01.2025, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №88334 від 03.11.2021 на суму 101411,85 грн, з яких: тіло кредиту – 29565,05 грн, відсотки – 69846,80 грн, комісія – 2000,00 грн.
Платіжною інструкцією від 28.01.2025 підтверджується оплата ТОВ «ФК «Факторинг Партнерс» по Договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості позивача за кредитним договором №88334, заборгованість відповідача станом на 07.05.2026 становить 10 1411,85 грн, з яких: тіло кредиту – 29565,05 грн, відсотки – 69846,80 грн, комісія – 2000,00 грн.
Доказів повного погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі, відповідач суду не надав.
У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд дійшов до такого висновку.
03.11.2021 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання у зв`язку з укладенням Договору про надання споживчого кредиту №88334. 
Сторони договору погодили істотні умови, відповідач підписав кредитний договір власноручним підписом.
Первісний кредитор належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши на картку позичальника кошти. 
До позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні по Договору про надання споживчого кредиту №88334від 03.11.2021на підставі договору факторингу.
Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає. 
Заборгованість відповідача, відповідно до розрахунків позивача за Договором про надання споживчого кредиту №88334 від 03.11.2021, становить 101 411,85 грн, з яких тіло кредиту – 29565,05 грн, відсотки – 69846,80 грн, комісія – 2000,00 грн.
Враховуючи, що доказів належного виконання своїх зобов`язань відповідач суду не надав, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №88334 тіла кредиту – 29565,05 грн та відсотків – 69846,80 грн.
Щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 2000,00 грн, то така задоволенню не підлягає.
За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.
Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Враховуючи наведені правові висновки, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні комісії, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. При цьому позивач не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за обслуговування кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Відтак суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Факторинг Партнерс» за Договором про надання споживчого кредиту №88334 від 03.11.2021 заборгованості в сумі 99 411,85 грн, з яких: тіло кредиту – 29 565,05 грн, відсотки – 69 846,80 грн.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов заявлений на суму 101 411,85грн, суд задовольнив позов на суму 99 411,85 грн, що складає 98,03%.
Судовий збір, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до суми заявлених вимог, складає 2609,95грн (2662,40х0,9803=2609,95).
Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 25000,00 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн позивач подав такі докази: Договір про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024; заявка на надання юридичної допомоги №1269 від 01.04.2026; витяг з акту №33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 .
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд застосовує критерії реальності адвокатських витрат.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює очікувані понесення позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати, суд вважає необхідним зменшити розмір заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу до 6000,00 грн.
Керуючись статтями 264, 265, 274, 275, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №88334 від 03.11.2021 у розмірі 99 411,85 грн, з яких: тіло кредиту – 29 565,05 грн, відсотки – 69 846,80 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 2609,95 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Бродівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: вул. ГедройцяЄжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, ЄРДПОУ:42640371.
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 14 липня 2026 року.

Суддя    Т.Л. Войтюк