Справа № 756/5304/26
Номер провадження № 1-кп/756/1372/26

УКРАЇНА

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 30.06.2026 у кримінальному провадженні, яке внесене 13.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026105050000205, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське, Артемівського району, Донецької області, який має повну загальну середню освіту, не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засудженого Шевченківським районним судом м. Києва вироком від 16.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, раніше засуджений:

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 12.03.2026 приблизно о 15 год. 58 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, використовуючи телефон, незаконно придбав для власного вживання без мети збуту психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, оплативши її. 
Продовжуючи реалізовувати вказаний умисел, 12.03.2026, близько 16:30 год., ОСОБА_3 у поштоматі № 57080, що за адресою м. Київ, вул. Прирічна, 17-Д, отримав пакет, у середині якого знаходилась психотропну речовину - амфетамін, який забрав із собою та пішов у власних справах.
Того ж дня, приблизно о 17 год. 05 хв., біля будинку № 17-Д по вул. Приозерна у м. Києві ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, яким повідомив про наявність при собі психотропної речовини.
Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в ОСОБА_3 речовини містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,748 грам.

1.2. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 30.03.2026 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додані:
- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;
- матеріали кримінального провадження.
Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.
Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.2. Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. 
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.3. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що органом досудового розслідування були встановлені обставини, що викладені в пункті 1.2. вироку.

2.4. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.5. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено відсутність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання останнього та обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання. 

3.2. Суд бере до уваги, що державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, яка закріплена в обвинувальному акті.

3.3. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.4. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_5 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання, як й інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії обвинуваченого як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та закріплена в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин по справі, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченого, який раніше судимий має на утриманні малолітню дитину, має повну загальну середню освіту, але не працює, , що свідчить про відсутність сталого матеріального стану, відсутності обставин, що пом`якшують та обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

4.4. Слід урахувати, що ОСОБА_3 раніше засуджений за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання в вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік, який станом на час учинення нового кримінального правопорушення, не відбуто.

4.5. Отже, указані обставини доводять, що суд має у порядку ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків. Зокрема, ураховуючи обставини справи, особистість обвинуваченого, суд уважає можливим приєднати до покарання за цим вироком, частку невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 3 місяці, з урахуванням положень ст. 72 КК України, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та 3 місяці.

4.6. Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-26/13690 - НЗПРАП від 19.03.2026 у сумі 3565 грн 60 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса в речовині становить 0,748 грам, яка зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - слід знищити.
Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, часткове невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2024 у вигляді пробаційного нагляду строком на 3 місяців, ураховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, призначив остаточно ОСОБА_3 покарання в виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № № СЕ-19/111-26/13690 - НЗПРАП від 19.03.2026 у сумі 3565 грн 60 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,748 г., яка зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя            ОСОБА_1