Справа № 550/795/26
Провадження № 3/550/313/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року         селище Чутове
Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Литвин В.В., 
розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності притягався 31.08.2025 за ч. 3 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 690806 від 12.06.2026 водій ОСОБА_1 12 червня 2026 року о 08 год 50 хв по вул. Полтавський Шлях, 344, в селищі Чутове Полтавського району Полтавської області керував Т/З IVECO 70C12, д.н.з НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Правопорушення вчинено повторно протягом року - постанова ЕНА № 5615432 від 31.08.2025, чим порушив п. 31.3(б) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі.
Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП не відноситься до правопорушень, під час розгляду яких присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.
У зв`язку з наведеним суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суддя доходить наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Положеннями ч. 4 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Відповідно до п. 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».
Відповідно до вимог ч. 7, 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:
- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;
- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
Відповідно до пп. 16 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137 «Про Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів» вантажність (вантажопідйомність) транспортного засобу - різниця між максимальною масою транспортного засобу (повною масою транспортного засобу) та спорядженою масою транспортного засобу, яка дорівнює масі вантажу, який можна завантажити та перевозити на транспортному засобі.
Зі змісту протоколу у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому не відображено категорія автомобіля IVECO 70C12, д.н.з НОМЕР_1 , тобто протокол не містить доказів того, що поліцейським було встановлено категорію автомобіля як обов`язкової складової для умов визначення підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Крім того, до матеріалів справи долучено реєстраційну картку транспортного засобу, де зазначено, що повна маса транспортного засобу IVECO 70C12, д.н.з НОМЕР_1 – 7 200 кг, маса без навантаження – 4 050 кг.
Тобто, з технічного паспорту вбачається, що вантажопідйомність автомобіля IVECO 70C12 становить 3 150 кг (7 200 кг - 4050 кг), що є меншою за 3 500 кг.
Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , дійсно є автомобілем який використовується для комерційних перевезень пасажирів або вантажів, використовується у господарській або підприємницькій діяльності, або належить суб`єкту господарювання та відповідає умовам, визначеним статтею 35 Закону України «Про дорожній рух», підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю.
Також суд зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 512 «Про Порядок формування загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, доступу до неї та встановлення розміру плати за надання таких послуг» загальнодержавна база даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів є складовою частиною Єдиного державного реєстру транспортних засобів, у якій міститься інформація про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, а також про анульовані, пошкоджені або зіпсовані бланки протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу.
Згідно з п. 7 вищевказаної Постанови передбачено, що користувачі загальнодержавної бази даних отримують необхідну інформацію, а інші особи отримують інформацію про результати обов`язкового технічного контролю, крім інформації, яка відповідно до закону є інформацією з обмеженим доступом через офіційний веб-сайт Головного сервісного центру МВС.
Натомість до матеріалів справи не було долучено відомості із загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, які б вказували про відсутність інформації щодо проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу IVECO 70C12, д.н.з НОМЕР_1 (щодо проходження ОТК, щодо порушення періодичності проходження ОТК, щодо визнання результатів проведення ОТК недійсними). Водночас, у матеріалах справи також відсутні будь-які докази на підтвердження неможливості отримання зазначеної інформації із загальнодержавної бази даних.
Інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, зокрема повторного протягом року керування транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю та не пройшов його у встановлений законодавством строк, матеріали справи не містять.
Як вже зазначалося, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин (правопорушення) був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, встановлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений законодавством, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Також в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Враховуючи вищевикладене, суддя доходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки його вина не підтверджується належними та достовірними доказами у справі про адміністративне правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 4 ст. 121, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1  ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя      В.В. Литвин