| 1 | Справа № 331/2567/26  2/335/2649/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (скорочена назва – АТ «А-БАНК») звернулося до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2022 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Того ж дня відповідачем було підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком). На підставі вказаних документів відповідачу було відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Підписані відповідачем документи містять усі істотні умови кредитування, зокрема строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту тощо, а всі основні умови кредитування були доведені до відома боржника, про що свідчит його підпис у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».
Згідно з умовами договору, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Клієнт підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та Правилами, які викладені на офіційному банківському сайті (https://a-bank.com.ua/terms), складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є договором приєднання у розумінні ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України.
Заява щодо встановлення кредитного ліміту була підписана боржником за допомогою електронного підпису (або цифрового власноручного підпису на екрані сенсорного пристрою), використання якого погоджено сторонами.
Позивач зазначив, що повністю виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту. Натомість відповідач не надавав своечасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 11 134,00 грн, з яких 7 595,70 грн — заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3 538,30 грн — заборгованість за процентами.
З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вищезазначеному розмірі та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 26 березня 2026 року справу передано на розгляд Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 25 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав.
Надіслана судом за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою в установленому законом порядку, ухвала суду про відкриття провадження у справі повернута поштою з відміткою про відсутність відповідача за адресою місця проживання.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі — ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у разі наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у разі, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, — за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування (ч. 17 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).
Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), а також Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б та від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19, зокрема, містяться висновки, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку — суду.
Отже, ухвала суду вважається врученою відповідачеві в день проставлення працівником пошти відмітки про відсутність відповідача за адресою місця проживання (07.06.2026).
Враховуючи вищевикладене, згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1–4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
14 грудня 2022 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті банку, на підставі підписаної ним за допомогою удосконаленого електронного підпису Анкети-заяви про приєднання та Заяви про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 і встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Згідно з істотними умовами цього договору відповідачу на споживчі цілі було відкрито вказаний поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано платіжні картки як засіб доступу до рахунку, зокрема платіжні картки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 з терміном дії до грудня 2031 року.
Істотні умови кредитного договору викладені у підписаній відповідачем 14 грудня 2022 року Заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, згідно з якою строк дії кредитної лінії становить 240 місяців (20 років) з визначенням дати повернення кредиту в останній день відповідного місяця останнього року дії договору. Пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 дні за відсотковою ставкою 0,000001%. Поза межами пільгового періоду за користування кредитом нараховується базова процентна ставка у розмірі 3.4% на місяць (що відповідає поточній відсотковій ставці у розмірі 40.80% річних на суму фактично використаного кредитного ліміту). У заяві зазначено, що кредит погашається шляхом щомісячного внесення обов`язкового платежу до останнього дня поточного місяця включно в розмірі не менше 4% від заборгованості на кінець минулого місяця (але не менше суми нарахованих відсотків за користування кредитом та не менше 100 гривень). У випадку прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту застосовується підвищена (прострочена) процентна ставка у розмірі 6.8% на місяць (подвійна місячна процентна ставка), яка нараховується на суму загальної заборгованості з моменту виникнення прострочення.
Вищезазначену заяву підписано відповідачем електронним підписом.
Позивач зобов`язання з надання відповідачеві кредиту виконав, що підтверджується довідкою за лімітами, згідно з якою 24.08.2023 позивачем встановлено відповідачеві кредитний ліміт у розмірі 5000.00 грн. 21.02.2025 позивач збільшив відповідачеві кредитний ліміт до 7600.00 грн. Також факт виконання позивачем зобов`язання з надання кредиту підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача та детальним розрахунком заборгованості, згідно з якими відповідач скористався наданими йому кредитними ресурсами.
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).
Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплату процентів, відповідальність сторін.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Частина 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача вбачається, що останній зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати нарахованих процентів належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 11 134,00 грн, з яких 7 595,70 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 3 538,30 грн – прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом.
Надані позивачем докази у їх сукупності є переконливими для висновку про наявність між сторонами зобов`язання за кредитним договором та стягнення заборгованості за цим договором, оскільки відповідач таких доказів не спростував та не надав доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
За звернення до суду з позовом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Докази понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надавалися.
Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (місцезнаходження: місто Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ідентифікаційний код 14360080) заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2022 року в розмірі 11 134 (одинадцять тисяч сто тридцять чотири) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. В. Стеценко