ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року  Справа № 906/1703/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. ,  суддя Саврій В.А. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" на рішення Господарського суду Житомирської області від 05 травня 2026 року (повний текст складено 08.05.2026) у справі № 906/1703/25 (суддя Давидюк В.К.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА"
про стягнення 543 157,49 грн
Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270 та частини 13 статті 8 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.05.2026 у справі №906/1703/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" про стягнення 264 186,00 грн боргу по сплаті орендної та суборендної плати, 41 418,60 грн штрафу, 51 710,84 грн пені, 30 025,65 грн 18% річних, 5 816,40 грн інфляційних, 6 517,89 грн судового збору, задоволено.
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" 264 186,00 грн боргу по сплаті орендної та суборендної плати, 41 418,60 грн штрафу, 51 710,84 грн пені, 30 025,65 грн 18% річних, 5 816,40 грн інфляційних, 6 517,89 грн судового збору.
Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, здійснювати нарахування 18% річних на суму основного боргу у розмірі 414 186,00 грн, починаючи з 26.12.2025 до моменту виконання рішення суду у повному обсязі, за формулою: сума 18% річних = С х 18 х Д : 365 : 100, де С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення, та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" суму нарахованих 18% річних.
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині стягнення 41 418,60 грн штрафу - зменшити відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України; 51 710,84 грн пені - зменшити до суми, розрахованої від 264 186,00 грн з дати часткової оплати 12.03.2026; 30 025,65 грн 18% річних - відмовити з огляду на конкуренцію санкцій (пеня + відсотки річних від тієї самої бази нарахувань); 5 816,40 грн інфляційних; нарахування 18% річних від суми 414 186,00 грн (п. 3 резолютивної частини). Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги щодо основного боргу 264 186,00 грн - залишити без змін; зменшити суму штрафу відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням добросовісної поведінки відповідача та відсутності доказів реальних збитків позивача; зменшити суму пені, відсотків та інфляційних до розмірів, що відповідають нормам закону, офіційним індексам та правильній базі нарахування; майбутні нарахування 18% річних здійснювати від суми 264 186,00 грн. 
Обгрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на порушення Господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2026 у справі № 906/1703/25. Встановлено позивачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, з урахуванням положень статті 263 ГПК України. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).
Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також беручи до уваги категорію та складність справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування, які вказують на незначну складність даної справи, колегія суддів вирішила розглядати справу № 906/1703/25 за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" (орендар) укладено договір № 09/05/2025 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем (далі - Договір №09/05/2025). 
Відповідно до умов зазначеного договору, орендодавець зобов`язався передати, а орендар - прийняти у строкове платне користування сільськогосподарську техніку, склад, вартість, технічні та інші характеристики якої визначаються у додатках до договору.
Пунктом 3.1 Договору № 09/05/2025 сторони погодили, що розмір плати за користування майном, порядок її нарахування та строки сплати визначаються у відповідних додатках до договору.
09.05.2025 сторонами укладено додаток № 1 до Договору № 09/05/2025, відповідно до якого орендодавець зобов`язався передати, а орендар - прийняти у строкове платне користування трактор колісний CASE IH MAGNUM MX 340, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , із сівалкою точного висіву Great Plains YP 1630F разом з екіпажами.
Пунктом 4 додатку № 1 до Договору № 09/05/2025 сторони погодили строк оренди майна з 09.05.2025 по 15.05.2025 включно. 
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 зазначеного додатку, розмір орендної плати за вказаний період становить 253 900,00 грн, у тому числі ПДВ та нараховується з моменту передачі майна за актом приймання-передачі до закінчення строку оренди. 
Згідно з пунктом 5.3 додатку № 1, орендар зобов`язався сплатити орендну плату у строк до 01.08.2025.
На виконання умов Договору № 09/05/2025, 09.05.2025 сторони підписали акт передачі-приймання майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування трактор колісний CASE IH MAGNUM MX 340, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , із сівалкою точного висіву Great Plains YP 1630F.
15.05.2025 сторонами підписано акт передачі-приймання (повернення) майна, згідно з яким орендар повернув, а орендодавець прийняв із оренди зазначену сільськогосподарську техніку.
Крім того, 15.05.2025 сторони підписали акт надання послуг № 41, відповідно до якого орендодавцем надано, а орендарем прийнято послуги з оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем на загальну суму 253 900,00 грн, у тому числі ПДВ.
06.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" (орендар) укладено додаток № 2 до Договору № 09/05/2025, відповідно до якого орендодавець зобов`язався передати, а орендар - прийняти у строкове платне користування трактор колісний CASE IH MAGNUM MX 340, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , із сівалкою точного висіву Great Plains YP 1630F.
Пунктом 4 додатку № 2 сторони погодили строк оренди майна - з 06.06.2025 по 09.06.2025 включно. 
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 додатку № 2, розмір орендної плати за вказаний період становить 116 358,00 грн, у тому числі ПДВ та нараховується з моменту передачі майна за актом приймання-передачі до закінчення строку оренди. 
Згідно з пунктом 5.3 додатку № 2, орендар зобов`язався сплатити орендну плату у строк до 01.08.2025.
На виконання умов додатку № 2, 06.06.2025 сторони підписали акт передачі-приймання майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування трактор колісний CASE IH MAGNUM MX 340, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , із сівалкою точного висіву Great Plains YP 1630F.
09.06.2025 сторонами підписано акт передачі-приймання (повернення) майна, відповідно до якого орендар повернув, а орендодавець прийняв із оренди зазначену сільськогосподарську техніку.
Крім цього, 09.06.2025, сторони підписали акт надання послуг № 63, відповідно до якого орендодавцем надано, а орендарем прийнято послуги з оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем на загальну суму 116 358,00 грн, у тому числі ПДВ.

09.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" (суборендар) укладено договір № 09/05/2025-1 суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем (далі - Договір № 09/05/2025-1). 
Відповідно до умов зазначеного договору орендар зобов`язався передати, а суборендар - прийняти у строкове платне користування сільськогосподарську техніку, склад, вартість, технічні та інші характеристики якої визначаються у додатках до договору.
Пунктом 3.1 Договору № 09/05/2025-1 сторони погодили, що розмір плати за користування майном, порядок її нарахування та строки сплати визначаються у відповідних додатках до договору.
09.05.2025 сторонами укладено додаток № 1 до Договору № 09/05/2025-1, відповідно до якого орендар зобов`язався передати, а суборендар - прийняти у строкове платне користування трактор CASE IH MAGNUM MX 340, серійний номер НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , із культиватором дисковим Farmet Softer.
Пунктом 4 додатку № 1 сторони погодили строк суборенди майна - з 11.05.2025 по 15.05.2025. 
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 додатку № 1, розмір суборендної плати за вказаний період становить 110 390,00 грн, у тому числі ПДВ та нараховується з моменту передачі майна за актом приймання-передачі до закінчення строку суборенди. 
Згідно з пунктом 5.3 додатку № 1, суборендар зобов`язався сплатити суборендну плату у строк до 01.08.2025.
На виконання умов додатку № 1, 11.05.2025 сторони підписали акт передачі-приймання майна, відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв у строкове платне користування трактор CASE IH MAGNUM MX 340, серійний номер НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , із культиватором дисковим Farmet Softer.
15.05.2025 сторонами підписано акт передачі-приймання (повернення) майна, відповідно до якого суборендар повернув, а орендар прийняв із суборенди зазначену сільськогосподарську техніку.
Крім того, 15.05.2025 сторонами підписано акт надання послуг № 42, відповідно до якого орендарем надано, а суборендарем прийнято послуги із суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на загальну суму 110 390,00 грн, у тому числі ПДВ.
06.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" (суборендар) укладено додаток № 2 до Договору № 09/05/2025-1 (далі - додаток № 2), відповідно до якого орендар зобов`язався передати, а суборендар - прийняти у строкове платне користування трактор CASE IH MAGNUM MX 340, серійний номер НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , із культиватором дисковим Farmet Softer.
Пунктом 4 додатку № 2 сторони погодили строк суборенди майна з 06.06.2025 по 09.06.2025. 
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 додатку № 2, розмір суборендної плати за вказаний період становить 83 538,00 грн, у тому числі ПДВ та нараховується з моменту передачі майна за актом приймання-передачі до закінчення строку суборенди. 
Згідно з пунктом 5.3 додатку № 2, суборендар зобов`язався сплатити суборендну плату у строк до 01.08.2025.
На виконання умов додатку № 2, 06.06.2025 сторони підписали акт передачі-приймання майна, відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв у строкове платне користування трактор CASE IH MAGNUM MX 340, серійний номер НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , із культиватором дисковим Farmet Softer.
09.06.2025 сторонами підписано акт передачі-приймання (повернення) майна, відповідно до якого суборендар повернув, а орендар прийняв із суборенди зазначену сільськогосподарську техніку.
Крім того, 09.06.2025 сторонами підписано акт надання послуг № 64, відповідно до якого орендарем надано, а суборендарем прийнято послуги із суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на загальну суму 83 538,00 грн, у тому числі ПДВ.
Звертаючись до суду з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" зазначало, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" неналежно виконало зобов`язання за договором № 09/05/2025 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем та договором № 09/05/2025-1 суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 09.05.2025, у зв`язку з чим допустило прострочення оплати орендної та суборендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 414 186,00 грн.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача 414 186,00 грн основного боргу, 41 418,60 грн штрафу, 51 710,84 грн пені, 30 025,65 грн 18 % річних та 5 816,40 грн інфляційних втрат, а також здійснювати нарахування 18 % річних до моменту повного виконання рішення суду в порядку ч.10 ст.238 ГПК України.
Під час розгляду справи відповідач сплатив 150 000,00 грн основного боргу, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.03.2026 провадження у справі в цій частині закрито, а відтак предметом розгляду залишилися позовні вимоги про стягнення 264 186,00 грн основного боргу, 41 418,60 грн штрафу, 51 710,84 грн пені, 30 025,65 грн 18 % річних та 5 816,40 грн інфляційних втрат.
Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2026 у справі №906/1703/25 апелянтом оскаржується лише в частині стягнення штрафу, пені, 18 % річних, інфляційних втрат, а також нарахування 18 % річних до моменту виконання рішення суду відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд апеляційної інстанції, з огляду на приписи ст. 269 ГПК України, переглядає рішення лише в оскаржуваній частині.
Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №09/05/2025 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 09.05.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА", а також договору № 09/05/2025-1 суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 09.05.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніпон Агросервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА", які за своєю правовою природою є договорами найму (оренди).
Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст.798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути, зокрема, наземні самохідні транспортні засоби. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від його виконання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 610, 611, 549 ЦК України, порушення зобов`язання є підставою для застосування передбачених договором або законом правових наслідків, зокрема, сплати неустойки (штрафу, пені).
Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних, якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом.
Встановивши, що відповідач прийняв надані позивачем послуги без заперечень, однак у строки, визначені договорами та додатками до них, не виконав свого обов`язку щодо повної та своєчасної оплати орендної та суборендної плати, місцевий господарський суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань та наявність підстав для застосування до нього передбаченої договорами та законом відповідальності. 
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявлених до стягнення штрафу, пені, 18% річних та інфляційних втрат, місцевий господарський суд визнав його арифметично правильним, таким, що відповідає умовам укладених між сторонами договорів та вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 41 418,60 грн штрафу, 51 710,84 грн пені, 30 025,65 грн 18 % річних та 5 816,40 грн інфляційних втрат. 
Крім того, керуючись ч.10 ст.238 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зазначення в резолютивній частині рішення про здійснення органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нарахування 18 % річних на суму основного боргу у розмірі 414 186,00 грн починаючи з 26.12.2025 до моменту повного виконання рішення суду. 
Оскільки, як встановлено місцевим господарським судом, відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача 41 418,60 грн штрафу, 51 710,84 грн пені, 30 025,65 грн 18 % річних та 5 816,40 грн інфляційних втрат, а також щодо здійснення нарахування 18 % річних на суму основного боргу у розмірі 414 186,00 грн, починаючи з 26.12.2025 до моменту повного виконання рішення суду.
Посилання апелянта на неправомірність одночасного стягнення штрафу та пені є безпідставними, оскільки, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є формами неустойки, а їх одночасне застосування за порушення одного господарського зобов`язання не суперечить статті 61 Конституції України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.
Аргументи апелянта щодо наявності підстав для зменшення штрафу колегія суддів відхиляє, оскільки застосування ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України є правом суду, яке реалізується виключно за наявності виняткових обставин, доведення яких покладається на особу, яка заявляє про необхідність зменшення неустойки, тоді як таких обставин відповідачем не наведено та не доведено.
Посилання апелянта на відсутність доказів заподіяння позивачу збитків не впливає на правильність висновків місцевого господарського суду, оскільки відповідно до ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків.
Сам по собі факт часткового погашення відповідачем заборгованості після звернення позивача до суду також не є винятковою обставиною у розумінні ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України і не може бути самостійною підставою для зменшення погодженого сторонами розміру відповідальності.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо неправомірності стягнення 18 % річних, оскільки передбачені договорами 18 % річних є іншим розміром процентів, встановленим відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, мають компенсаційний характер та не є штрафною санкцією, а тому їх стягнення одночасно зі штрафом та пенею не суперечить вимогам законодавства.
Не приймаються судом і доводи апеляційної скарги щодо можливості зменшення інфляційних втрат, оскільки інфляційні втрати входять до складу грошового зобов`язання та не є штрафною санкцією, а тому не підлягають зменшенню, що прямо зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24.
Посилання апелянта на необхідність перерахунку пені є необґрунтованими, оскільки правильність здійсненого позивачем розрахунку перевірена місцевим господарським судом, тоді як доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із визначеним розміром санкцій та не спростовують правильності їх обчислення.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправильного визначення бази для подальшого нарахування 18 % річних, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні резолютивної частини оскаржуваного рішення, якою прямо роз`яснено, що у разі часткової сплати боргу подальше нарахування 18 % річних здійснюється на залишок непогашеної суми основного боргу, а тому доводи апелянта фактично спростовуються самим змістом рішення.
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не спростовують правильності висновків місцевого господарського суду та не свідчать про неправильне застосування ним норм матеріального чи процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно приписів ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування. 
Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЖИТО СЕРПНЕВА" залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 05 травня 2026 року у справі №906/1703/25 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В. 

Суддя   Миханюк М.В. 

Суддя   Саврій В.А.