Справа № 750/8146/26
Провадження № 2/750/3948/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Слісаря А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у липні 2026 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 70901 грн. 98 коп. та судових витрат.
Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 20 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та  ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2647459, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу кошти в розмірі 15100 грн. 00 коп. та 24.10.2025 р. сторони уклали Додаткову угоду відповідно до якої відповідач отримав у кредит додатково 5100 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а Відповідач не виконав свої зобов`язання – не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, який надійшов 03 серпня 2026 року та був долучений до справи. У своєму відзиві відповідач просив вимоги задовольнити частково, стягнути лише суму фактично отриманих коштів (тіло кредиту) в розмірі 20199,98 грн. та відмовити у задоволенні вимог про стягнення процентів у розмірі 40602,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 10100 грн у повному обсязі.
06.08.2026 представник позивача подав письмову відповідь на відзив в якій просив позов задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначив, що 20.10.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2647459 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», згідно якого Товариством надано Відповідачу кошти в розмірі 15 100,00 грн. на умовах, встановлених Договором, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.1.). Крім того, між Товариством та Відповідачем, 24.10.2025 року укладено Додаткову угоду до Договору № 2647459 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 20.10.2025 року, якою відповідно до п. 1 Сторони домовились збільшити суму кредиту на 5 100,00 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: 1.1. Викласти п.1.2. Договору в новій редакції: «1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 20200 гривень. Тип кредиту – кредит. 1.2. Викласти Додаток №1 до Договору в новій редакції, що додається. Отже, сторони погодили істотні умови договору, а саме: Сума кредиту –20200 грн. 00 коп. (п. 1.2. Договору з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 24.10.2025 року); Строк кредиту –360 днів (п.1.3. Договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору. Звертає увагу, що розмір процентної ставки за договором встановлено з дотриманням вимог чинного законодавства та в межах обмежень, передбачених частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначеною нормою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. У своїх зверненнях Відповідач посилався на складне фінансове становище та неплатоспроможність, однак на підтвердження вказаних обставин не надав жодних належних та допустимих доказів. Попри відсутність підтверджувальних документів, Товариство, виявляючи добросовісність та йдучи назустріч боржнику, неодноразово пропонувало лояльні індивідуальні умови погашення заборгованості за Договором. Зазначене підтверджується Гарантійними листами (зокрема, Вих. № 2647459 від 16.07.2026 р., Вих. № 2647459 від 09.07.2026 р., Вих. № 2647459 від 01.07.2026 р., Вих. № 2647459 від 24.06.2026 р., Вих. №2647459 від 31.03.2026 р. тощо).
07.08.2026 від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач підтримав свою позицію викладену у відзиві на позов, та просив відхилити безпідставні твердження позивача та вирішити спір відповідно до норм чинного законодавства, задовольнивши вимоги лише в частині реально отриманого тіла кредиту.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
20 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2647459. Відповідно до умов кредитного договору № 2647459 від 20.10.2025 Позичальнику надається Кредит в розмірі 15100 грн. 00 коп. Одночасно, 24 жовтня 2025 року між Товариством та відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору №2647459. Згідно умов Додаткової угоди до Договору №2647459, сторони домовилися про збільшення суми кредиту на 5100 грн. 00 коп. Відтак, сторони погодили наступні істотні умови в договорі на суму кредиту 20200 грн. 00 коп., на строк кредиту – 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів.
Пунктом 1.5.1. Договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього Договору.
Пунктом 1.5.2. Договору визначено, що знижена процентна ставка становить 0.95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 19.11.2025 або протягом наступного календарного дня, що слідує
за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в початковому Графіку платежів або здійснить часткове дострокове
повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від
Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 02.07.2026 р. №20260702-286 та довідкою №20260702-285 підтверджується перерахунок коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» як виконання фінансових зобов`язань Договору №2647459. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.
Таким чином, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказаний вище договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором, однак відповідач свої зобов`язання щодо їх повернення належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Так, за розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача за договором становить 70901 грн. 98 коп., до якої входить: 20199 грн. – тіло кредиту; 40602 грн. 00 коп.– проценти; 10100 грн. 00 коп. – штраф.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку відповідача.
Доказів, які б спростовували зазначені обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надав.
Таким чином, оскільки відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у добровільному порядку не повернув фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти та не сплатив проценти за користування ним, а тому суд дійшов висновку, що є підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 20199 грн. 98 коп.; заборгованості за процентами 40602 грн. 00 коп.
Умови та розмір відсотків за користування кредитом передбачені у кредитному договорі, який був підписаний відповідач, тобто останній погодився на умови договору, тому суд вважає, що відсутні підстави для відмови у задоволенні позову у частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, як того просить відповідач у відзиві на позов.
Також, як вбачається зі здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, останнім нараховано штраф у розмірі 10100 грн. 00 коп. 
Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що:
- на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22);
- на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд зауважує, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Воєнний стан неодноразово було продовжено.
З урахуванням викладеного, нарахування ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» штрафу у розмірі 10100 грн. 00 коп. є безпідставним.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.10.2025 № 2647459, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» становить 60801 грн. 98 коп., з яких: 20199,98 грн. тіло кредиту; 40602 грн. 00 коп. проценти за користування кредитом.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (86%).
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Андріївський узвіз, 1А, м. Київ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» заборгованість у сумі 60801 грн. 98 коп.
В решті вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» 2289 грн. 66 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя  А.В. СЛІСАР