Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 
(заочне)

Справа №760/7248/26 
Провадження №2/377/469/26 

14 вересня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої – судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання – Приліпко К.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

У С Т А Н О В И В:
02 січня 2026 року до Солом`янського районного суду міста Києва в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник Романенко М.Е., посилаючись на статті 204, 512-514, 516, 526, 625, 1048, 1082 ЦК України, статей 9, 12 Закону України «Про споживче кредитування», просить стягнути із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023 в розмірі 16 226 гривень, понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень.
В обґрунтування позову позивач послався на те, що 30.11.2023 між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 1333385605008, на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5600 гривень. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. За даним кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі, визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця. 22.07.2024 між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений договір факторингу № 22072024. Згідно даного договору факторингу від ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023. Розмір заборгованості за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023 становить 16226 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5320 гривень; заборгованості за процентами в розмірі 10906 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а. с. 1-11).
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2026 року, в порядку частини першої статті 31 ЦПК України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Славутицького міського суду Київської області, яка надійшла до канцелярії суду 28 квітня 2026 року (а. с. 105, 108).
Ухвалою судді від 28 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 20 травня 2026 року (а. с. 112-114).
Ухвалою суду від 20 травня 2026 року за клопотанням позивача, від імені якого діє представник Романенко М.Е., витребувано докази із АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відкладено судовий розгляд справи на 17 червня 2026 року на підставі пункту 4 частини другої статті 223 ЦПК України (а.с. 131-133) 
На виконання ухвали суду від 20 травня 2026 року з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» 28 травня 2026 року до суду надійшла інформація № БТ/Е-22102 від 27.05.226, виписка про рух коштів по рахунку  НОМЕР_1 , який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , за період з 30.11.2023 по 02.12.2023, які підлягають приєднанню до матеріалів справи на підставі статей 83-84 ЦПК України.
Судове засідання, призначене на 17 червня 2026 року, було знято з розгляду та призначено судове засідання на 02 вересня 2026 року.
Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином через електронний кабінет. Від позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в особі керівника Романенка М.Е., подана заява, в якій він просив судові засідання проводити за відсутності представника позивача, позовну заяву задовольнити в повному обсязі, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, причини неявки суд не повідомив.
За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 02 вересня 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.11.2023 ОСОБА_1  створив, заповнив та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором G6R3F2 анкету-заяву на отримання кредиту в ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ», в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону, паспортні дані, адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, інформацію про зайнятість та фінансовий стан (а. с. 15).
З Анкети-заяви на отримання кредиту від 30.11.2023 вбачається, що відповідачу ОСОБА_1  погоджені наступні умови кредитування по вказаній заяві: сума кредиту –5600 гривень; строк кредиту – 120 днів; реквізити банківської карти для зарахування кредитних коштів – НОМЕР_3 .
30 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1  було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема, відповідачем ОСОБА_1 30.11.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G6R3F2 (далі – кредитний договір № 1333385605008) (а. с. 16 - 28).
Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 1333385605008 кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
В пункті 1.2. кредитного договору № 1333385605008 зазначено, що сума кредитного ліміту складає: 5600 гривень. Тип кредиту – кредит.
З пунктів 1.3.-1.4. кредитного договору № 1333385605008 вбачається, що строк кредитування: 120 днів з 30.11.2023 по 29.03.2024. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 29.03.2024 або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту. Тип процентної ставки – фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.
Як вбачається з пунктів 2.23 кредитного договору № 1333385605008, кредит надається шляхом переказу коштів кредитодавця в сумі 5600 гривень на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 , яка зазначається у форматі XXXXXX****XXXX:, емітовану банком України, що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), кредитодавець відповідальності не несе.
Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008 від 30.11.2023 є Графік платежів (а. с. 29).
30 листопада 2023 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту до договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008 від 30.11.2023, шляхом підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G8H3Y5, в якому викладено основні умови кредитування (а. с. 31-33).
Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнта від 30.11.2023, 30.11.2023 ОСОБА_1 ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» відповідно до вимог частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VІІІ. Акцепт оферти позичальником (підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором) здійснено для укладення договору № 1333385605008: унікальний ідентифікатор - G6R3F2; номер телефону позичальника – НОМЕР_4 ; дата та час надсилання паролю – 30.11.2023 о 01:49:24; номер картки – НОМЕР_3 (а. с. 40).
Як видно з інформації ТОВ «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 27164-1331900256-24122025 від 24.12.2025, відповідно до укладеного договору № М1805/1 від 18.05.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ», було успішно перераховано кошти 30.11.2023 о 01:50 на суму 5600 гривень, номер транзакції – 1331900256, номер замовлення – 544bb55c-929f-4434-9f45-f37eaedb9e1b, номер картки – НОМЕР_3 (а. с. 69).
Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023 станом на 22.07.2024 становить 16226 гривень, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5320 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 30.11.2023 по 28.03.2024, у розмірі 10906 гривень (а. с. 43-45).
У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
22 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 22072024 (а. с. 50-56).
Відповідно до умов договору факторингу № 22072024 від 22.07.2024, витягу з Реєстру боржників до зазначеного договору факторингу, акту приймання-передачі Реєстру прав вимог від 22 липня 2024 року до вказаного договору факторингу, платіжної інструкції № 9083 від 30.07.2024, вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023 в розмірі 16226 гривень, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (а. с. 50-61, 47, 14, 70, 65-66).
Питання дійсності договору факторингу № 22072024, укладеного 22.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу № 22072024 від 22.07.2024 недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.
15 серпня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було відправлено відповідачу ОСОБА_1 досудову вимогу від 15.08.2025, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» вимагало від відповідача виконати зобов`язання за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023 та негайно погасити заборгованість в розмірі 16226 гривень до 20.10.2025, що підтверджується копією вимоги, проте вказана вимога залишилась не виконаною відповідачем (а. с. 65-66).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті).
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом частини першої статей 626, 628, статті 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008 від 30.11.2023 було укладено в електронній формі.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII).
Згідно із частиною першою статті 13 Закону № 675-VIII розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Частиною другою вказаною статті передбачено, що способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.
Пунктом 159 розділу VIII «Загальні правила документообігу за операціями з використанням платіжних інструментів» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 за №164, передбачено, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008 від 30.11.2023, який містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G6R3F2. Електронний договір містить особисті дані позичальника, реквізити паспорта, адресу місця реєстрації, РНОКПП. Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 в зазначеному договорі матеріали справи не містять.
Отже, для підписання кредитного договору ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог статей 11 і 12 Закону № 675-VIII.
Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.
Вказані обставини свідчать про належне укладення договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008 від 30.11.2023, в тому числі погодження відповідача ОСОБА_1 з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-22102 від 27.05.2026, на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано карту № НОМЕР_2 , за допомогою якої обслуговується рахунок НОМЕР_1 (а. с. 140).
З виписки по рахунку НОМЕР_1 , який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_2 , за період з 30.11.2023 по 02.12.2023 вбачається, що 30.11.2023 на картковий рахунок ОСОБА_1 було зараховано грошові кошти в розмірі 5600 гривень (а. с. 142-145).
Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023 станом на 22.07.2024 становить 16226 гривень, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5320 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими в межах строку кредитування, за період з 30.11.2023 по 29.03.2024, у розмірі 10906 гривень. Як зазначено у вказаному розрахунку заборгованості, відповідачем 17.12.2023 та 06.01.2024 було сплачено коштів в сумі 5460 гривень, з яких 280 гривень зараховано на погашення заборгованості за тілом кредиту, 5180 гривень - процентів (а. с. 43-45).
Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований.
Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008 від 30.11.2023, договору факторингу № 22072024 від 22.07.2024, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 , суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008 від 30.11.2023 в розмірі 16226 гривень, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5320 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими в межах строку кредитування, за період з 30.11.2023 по 29.03.2024, у розмірі 10906 гривень.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За правилом частини третьої вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано: копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 січня 2025 року, укладеного між адвокатом Лівак Іванною Миколаївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», копію Додаткової угоди № 1333385605008 від 17.11.2025 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, складеного 17 листопада 2025 року адвокатом Лівак І.М., на підставі договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025 та додаткової угоди до нього, Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), підписаний 17 листопада 2025 року між адвокатом Лівак Іванною Миколаївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 42649746 від 01.01.2025, Додаткових угод, на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, згідно з яким адвокат надав, клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 гривень, зокрема: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1,5 години, вартість однієї години 1 500 гривень, загальна вартість – 2 250 гривень; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи – 3 години, вартість однієї години 1 000 гривень, загальна вартість – 3 000 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) – 1 година, вартість однієї години 750 гривень, загальна вартість – 750 гривень. Разом вартість надання правничої (правової) допомоги становить 6000 гривень (а. с. 34-38, 39, 49, 62).
Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Лівак Іванною Миколаївною правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідно до договору про надання правової допомоги № 42649746, укладеним 01 січня 2025 року.
Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про лобіювання».
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) , пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Враховуючи час, затрачений адвокатом Лівак І.М. на надання правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1333385605008 від 30.11.2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 , види виконаних робіт (наданих послуг), зазначених у Акті про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), підписаного 17 листопада 2025 року між адвокатом Лівак Іванною Миколаївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 6 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. 
Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано.
За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України,-
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1333385605008 від 30.11.2023 в розмірі 16226 гривень, з яких: 5320 гривень –заборгованість за основною сумою боргу, 10906 гривень – заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 42649746, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне заочне рішення суду складено 14 вересня 2026 року.
Суддя  Н. Ф. Теремецька