ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5938/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача: Постольник О.С.
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: Скосарев І.Д. 
від відповідача-3: Скосарев І.Д. 
від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця Мінки Сергія Миколайовича 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2026 р. 
( суддя Рудь І.А., м. Дніпро, повний текст рішення складено 30.03.2026 р. )
у справі 
за позовом 
Фізичної особи-підприємця Мінки Сергія Миколайовича, 
м. Дніпро
до відповідача -1: 
Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" 
Дніпровської міської ради, 
м. Дніпро;
до відповідача -2: 
Дніпровської міської ради, 
м. Дніпро 
в особі конкурсної комісії з визначення операторів-суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та проводять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування;
до відповідача -3: 
Дніпровської міської ради, 
м. Дніпро 
в особі постійної комісії ради з питань транспорту та зв`язку
про зобов`язання вчинити певні дії 

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Фізична особа - підприємець Мінка Сергій Миколайович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради в особі конкурсної комісії з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста, викладеного у Протоколі № 6 від 26.06.2025 р., яким визначено необхідність внесення всієї заявленої суми інвестиції ФОП Мінка С.М. протягом 1 (одного) місяця з моменту укладення договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, б. 30-А;
- визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради в особі Постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку, викладеного в Протоколі № 130 від 18.09.2025 р., яким у питанні 3 порядку денного вирішено рекомендувати Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради розірвати з фізичною особою-підприємцем Мінка Сергій Миколайович договір № 817 ОП від 01.07.2025 р. “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування”;
- визнати недійсним правочин Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" щодо одностороннього розірвання договору № 817 ОП “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування” від 01.07.2025 р. з Фізичною особою - підприємцем Мінка Сергій Миколайович який викладено в листі № 25/25-88 від 01.10.2025 р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень у Позивача, починаючи з 01.10.2025 р., припинилося право на предмет договору № 817 ОП від 01.07.2025 р. шляхом одностороннього розірвання Комунальним підприємством "Транспортна інфраструктура міста" зазначеного договору. Позивач вважає, що висновки, покладені в основу оскаржуваних рішень, зроблені Відповідачами самостійно та на власний розсуд, що порушує принципи договірних зобов`язань.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2026 р. у справі № 904/5938/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 р. у справі № 904/5938/25. 

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Фізична особа-підприємець Мінка Сергій Миколайович, через систему "Електроний суд", звернуася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2026 р. у справі № 904/5938/25 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник зазначає, що висновки суду, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, а також судом допущено неправильне застосування норм матеріального права.
Водночас, на думку Скаржника, щодо вимоги про визнання недійсним правочину одностороннього розірвання договору суд першої інстанції застосував нерелевантну судову практику, а саме правовий висновок Верховного Суду у постанові від 26.05.2023 р. у справі № 905/77/21, який стосувався визнання недійсним виконаного договору про закупівлю за позовом Прокурора. Правовідносини у справі № 905/77/21 та у даній справі не є подібними: у справі № 905/77/21 договір вже був виконаний, тоді як у справі № 904/5938/25 договір, навпаки, був припинений оспорюваним правочином і не виконувався кредитором. При цьому, одностороння відмова від договору є одностороннім правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, оскільки є волевиявленням особи, спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків, і посилається на постанову Верховного Суду від 08.09.2021 р. у справі № 727/898/19.
При цьому, Скаржник зазначає, що у разі визнання недійсною відмови від договору основним наслідком є дійсність ( збереження чинності ) самого договору, і окремого визнання договору укладеним як способу захисту не вимагається, оскільки дійсність договору до прийняття оспорюваного правочину не піддавалася сумніву. На підтвердження цієї позиції Апелянт посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2019 р. у справі № 910/3245/19, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р. та постановою Касаційного господарського суду від 29.04.2020 р., де суд визнав недійсним односторонній правочин щодо розірвання договору банківського обслуговування і зазначив, що таке визнання породжує відновлення правовідносин сторін на тих самих умовах, що передували розірванню.
Апелянт також посилається на ухвалу Касаційного господарського суду від 18.12.2024 р. у справі № 910/12097/23, в якій зазначено, що на відміну від справ, де строк дії договору закінчився, у випадку коли строк дії договору не закінчився, обраний позивачем спосіб захисту - визнання недійсним правочину щодо розірвання договору - є ефективним та міг призвести до захисту порушених прав Позивача. Строк дії Договору № 817 ОП визначений до 25.06.2030 р., тобто, на момент звернення з позовом строк дії договору не закінчився. Крім того, апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 17.08.2023 р. у справі № 910/17304/21, де було визнано недійсним правочин щодо одностороннього розірвання договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, і суд встановив, що відповідач не довів наявність підстав для одностороннього розірвання договору, а оспорюваний правочин суперечить ч. 1 ст. 651 ЦК України.
Скаржник наголошує на тому, що суд першої інстанції, посилаючись на неефективний спосоіб захисту, не зазначив, яку саме норму права застосовує та яка законна підстава для відмови у задоволенні позову, якщо порушення права ним встановлене. Суд також зазначив, що Позивачем не доведено, що його права та законні інтереси порушені оспорюваним договором, однак Апелянт зазначає, що договір не є оспорюваним, а правочин щодо одностороннього його розірвання припиняє права Позивача за договором, і доказом порушення є сам зміст листа № 25/25-88 від 01.10.2025 р., яким повідомлено про дострокове розірвання Договору № 817.
Щодо вимог про визнання незаконними рішень, викладених у Протоколах № 6 від 26.06.2025 р. та № 130 від 18.09.2025 р., Апелянт зазначає, що він не оскаржував неправомірність дій Дніпровської міської ради, а заявляв вимогу про визнання незаконними саме рішень, що відповідає ст. 16 ЦК України. Ці рішення стали підставою та причиною для розірвання договору № 817 і вплинули на обсяг прав та обов`язків Позивача за договором. Апелянт посилається на ст. 21 ЦК України та рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009, зазначаючи, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування і після їх виконання не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування, а отже можуть бути визнані незаконними лише в судовому порядку. Апелянт вказує, що ці позовні вимоги є похідними від основної вимоги про визнання недійсним правочину і не розглядалися як самостійні вимоги, які можуть окремо відновити правове становище Позивача.
На переконання Скаржника оскаржуване рішення не містить необхідного аналізу спірних правовідносин та обов`язкових для встановлення обставин, а мотивувальна частина не містить аналізу тих норм, що підлягали застосуванню. Апелянт посилається на принцип jura novit curia та постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 р. у справі № 487/10128/14-ц, від 26.06.2019 р. у справі № 587/430/16-ц, від 25.06.2019 р. у справі № 924/1473/15, від 04.12.2019 р. у справі № 917/1739/17, зазначаючи, що суд зобов`язаний самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію спірних правовідносин та застосувати ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. 
Відтак, на думку Скаржника, оскаржуване рішення не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки не засновано на законі, який підлягав застосуванню, та ухвалено із застосуванням нерелевантної судової практики, що є підставою для його скасування відповідно до ч. 2 ст. 277 ГПК України.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Комунальне підприємство "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ФОП Мінки С.М. та вважає її безпідставною та необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції - таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідач-1 зазначає, що лист № 25/25-88 від 01.10.2025р. не є правочином відповідно до ст. 202 ЦК України, оскільки не містить дії, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, не є одностороннім правочином, який створив обов`язки для відповідача або для інших осіб, не створив правовідносин, а є повідомленням інформаційного характеру, яке вичерпало свою дію після отримання позивачем. Відповідач-1 наголошує, що в силу ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, а обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача, який цього обов`язку не виконав.
Відповідач-1 вказує, що Позивач не виконав взятих на себе зобов`язань, визначених умовами договору, а саме п. 11.3, що є підставою для розірвання договору в односторонньому порядку відповідно до п. 3.1.5. Неналежне виконання інвестиційних зобов`язань підтверджено актами моніторингу. Згідно з п. 2.2.18 Договору оператор мав облаштувати майданчик протягом 30 днів, а невиконання цього обов`язку є порушенням відповідно до ст. 610 ЦК України. Дії КП "Транспортна інфраструктура міста" повністю відповідають чинному законодавству: ст. 611 ЦК України передбачає, що порушення зобов`язання є підставою для його припинення, а ст. 651 ЦК України дозволяє розірвання договору за невиконання умов однією стороною.
Відповідач-1 також зазначає, що КП діяло не як самостійний приватноправовий суб`єкт, а як виконавець публічної функції з управління комунальним майном відповідно до статей 29, 60, 78 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2.2.5 Статуту підприємства. Відповідач-1 посилається на принцип процесуальної економії та зазначає, що обрання Позивачем неналежного або неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові згідно з постановами Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021р. у справі № 916/1415/19 та від 01.03.2023р. у справі № 522/22473/15-ц.
Дніпровська міська рада ( Відповідач -2, -3 ) подала відзив на апеляційну скаргу, згідно якого вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції — законним і таким, що підлягає залишенню без змін.
Дніпровська міська рада зазначає, що суд першої інстанції правомірно застосував правовий висновок об`єднаної палати КГС ВС у постанові від 26.05.2023 р. у справі № 905/77/21, оскільки загальний принцип полягає в тому, що ефективність способу захисту визначається його здатністю реально відновити порушені права, незалежно від конкретної категорії спору. Судова практика, на яку посилається апелянт, є нерелевантною або такою, що не суперечить висновкам суду першої інстанції.
Дніпровська міська рада наголошує, що підставою для розірвання Договору № 817 ОП стало реальне та доведене невиконання ФОП Мінкою С.М. власних конкурсних зобов`язань. Актами моніторингу від 17.07.2025р., 19.08.2025р. та 30.10.2025р. встановлено, що жодної з обіцяних позивачем робіт фактично виконано не було. Представник Позивача у судовому засіданні фактично підтвердила неможливість виконання частини конкурсних зобов`язань, що свідчить про недобросовісне складання конкурсної пропозиції. Придбані позивачем товари не відповідали переліку задекларованих конкурсних зобов`язань та не були встановлені на майданчику у встановлений строк.
Щодо рішень конкурсної комісії та постійної комісії ради Дніпровська міська рада зазначає, що рішення конкурсної комісії ( Протокол № 6 ) є невід`ємною частиною конкурсного процесу, а рішення Постійної комісії ( Протокол № 130 ) носить рекомендаційний характер та прийняте в межах повноважень відповідних органів. Скасування протоколів без одночасного відновлення дії договору не є ефективним способом захисту.
Щодо принципу jura novit curia Дніпровська міська рада зазначає, що цей принцип не означає, що суд зобов`язаний конструювати за Позивача позовні вимоги або замінювати обраний ним неефективний спосіб захисту на інший. Незаявлення позивачем вимоги про застосування наслідків недійсності правочину є процесуальним вибором позивача, наслідки якого несе сам позивач.

Третя особа - Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.04.2026 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Дармін М.О., Чус О.В..
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 р. у справі № 904/5938/25 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/5938/25. 
Матеріали справи № 904/5938/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2026 р. відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 01.07.2026 р.
За клопотанням представника Позивача, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2026 р. рогляд апеляційної скарги було відкладено на 15.07.2026 р.
Відповідач -1 та Третя особа не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Відповідача -1 та Третьої особи. 
У судовому засіданні 15.07.2026 р., була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

26.06.2025 р. проведено конкурс з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста.
За результатами конкурсу на об`єкт вул. Березинська, буд. 30 А переможцем конкурсу визнано ФОП Мінка С. М. Конкурсна пропозиція ФОП Мінки С. М., визнана комісією найкращою на зазначений об`єкт, містила, зокрема, пропозицію інвестувати в благоустрій майданчика близько 550 000,00 грн, а саме: встановити відеоспостереження; здійснити спилювання аварійних дерев; здійснити частковий ремонт дорожнього покриття та нанесення дорожньої розмітки; встановити додаткове освітлення; висадити зелені насадження.
01.07.2025 р. між Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради ( Балансоутримувач ) та Фізичною особо-підприємцем Мінкою Сергієм Миколайовичем ( Оператор ) укладено Договір № 817 ОП “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування” ( далі-Договір № 817).
Відповідно до п. 1.1 Договору Балансоутримувач надає Оператору право на організацію та експлуатацію майданчика для платного паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, Вул. Березинська, буд. 30 А (далі - майданчик для паркування); площа майданчика - 184,0 кв. м.; кількість машино-місць – 16; кількість пільгових місць – 2; дні роботи – щоденно; час роботи – цілодобово.
Розрахункова площа земельної ділянки для сплати збору за паркування - 161,0 кв. м. (виключені квадратні метри, які обладнані згідно п. 2.2.16. цього Договору).
Майданчик для паркування транспортних засобів вважається переданим Оператору, для експлуатацію в подальшому, з моменту підписання Сторонами одночасно Договору та акту приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що майданчик для паркування транспортних засобів вважається таким, який розпочав роботу після спливу 30 денного терміну з дати підписання Договору, або, уразі початку ведення діяльності раніш зазначеного терміну, з дати письмово повідомленої Оператором особисто, але у будь-якому разі не пізніше 30 денного терміну.
Оператор зобов`язується належно обладнати та утримувати майданчик для паркування, а також здійснювати санітарне очищення, збереження та відновлення ( здійснювати своєчасний поточний ремонт ) його відповідно до законодавства, нормативів, норм, стандартів, порядків і правил з урахуванням вимог безпеки дорожнього руху ( п. п.2.2.4. Договору ).
Не пізніше, ніж через 30 днів з моменту підписання цього Договору, облаштувати майданчик для паркування та розпочати роботу ( п.п.2.2.18 ).
Згідно положень п. 3.1. Договору № 817 Балансоутримувач має право:
У разі надходження від Державної фіскальної служби України та їх обласних структурних підрозділів листа з інформацією щодо заборгованості Оператора перед бюджетом щодо обов`язкових платежів до бюджетів різних рівнів - розірвати у односторонньому порядку Договір у разі непогашення вказаної у відповідному листі заборгованості протягом 10 днів з дня пере направлення Балансоутримувачем вказаного листа до Оператора, у порядку передбаченому п.3.1.7. Договору ( п.п. 3.1.4. Договору ).
Достроково розірвати договірні відносини в односторонньому порядку у разі невиконання взятих на себе Оператором зобов`язань, визначених умовами укладеного Договору. Дострокове розірвання зазначеного Договору відбувається на підставі офіційного листа Балансоутримувача на адресу Оператора за умови не усунення Оператором порушень умов укладеного Договору, зазначених Балансоутримувачем у вказаному листі протягом 20 (двадцяти) днів з дати направлення Оператору вищезазначеного листа. Договір вважається достроково розірваним у разі неусунення Оператором порушень умов укладеного Договору, Балансоутримувачем у вказаному офіційному листі, протягом 20 ( двадцяти) днів з дати направлення вищезазначеного листа засобами поштового зв`язку у порядку передбаченому п. 3.1.7 Договору, за винятком п. 3.1.4 Договору ( п.п. 3.1.5 Договору ).
Сторони домовились, що підставами для дострокового розірвання Договору, окрім вказаного в п. 3.1.4, можуть бути грубе та систематичне невиконання Оператором своїх зобов`язань, а саме: а) у випадку, якщо Оператор 2 рази підряд прострочив оплату послуг Балансоутримувачу більше, ніж на 5 (п`ять) робочих днів; б) у випадку використання майданчика для паркування не за цільовим призначенням; в) у випадку, порушення Оператором умов цього Договору, зафіксованому в ході перевірок інспекторів Балансоутримувача; г) у випадку не облаштування майданчика для паркування транспортних засобів відповідно до вимог чинного законодавства України та рішень Дніпровської міської ради та її виконавчого комітету, що підтверджується актом перевірки, складеного співробітниками Балансоутримувача на протязі 1 місяця з дня виявлення таких порушень та направлення Припису (п.п. 3.1.6 Договору).
Обов`язковою умовою при припиненні відносин між Сторонами в односторонньому порядку є лист, що повідомляє про розірвання Договору за 20 (двадцять) календарних днів до дати розірвання, окрім пункту 3.1.4 де строк складає 10 днів відповідно до умов пункту.
Підтвердженням направлення листа Оператору про дострокове розірвання Договору вважається наявність відправних документів з відділення пошти, а саме розрахункового документу про поштове відправлення та опису вкладення у поштове відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей ( п.п. 3.1.7 Договору ).
У випадку ненадання письмової відповіді Оператором на лист про розірвання Договору протягом 20 ( двадцяти ) календарних днів з дати направлення листа Оператору, окрім пункту 3.1.4, де строк складає 10 днів відповідно до умов пункту у порядку п. 3.1.4 та 3.1.6 цього Договору, Договір в односторонньому порядку вважається розірваним ( п.п. 3.1.8 Договору ).
Згідно з п. 5.1. Договору Оператор після закінчення строку дії Договору, а також у разі дострокового розірвання або припинення дії цього Договору, зобов`язаний: у повному обсязі припинити діяльності щодо надання послуг по організації та експлуатації майданчика для платного паркування транспортних засобів населенню в день розірвання або припинення дії цього договору незалежно від підстав; вжити заходів щодо звільнення майданчика для паркування від свого майна (в т. ч. відокремлюваних поліпшень); повернути не пізніше 5 діб майданчик для паркування у стані не гіршому, ніж при прийнятті майданчику для паркування.
Відповідно до п. 6.1. Договору, Договір може бути розірваний або припинений відповідно до умов цього Договору.
Згідно з п. 6.2. Договору уразі розірвання, припинення, визнання недійсним Договору, не припиняються і не залишаються в силі ті умови і положення Договору, які стосуються наслідків його розірвання, припинення, сплати заборгованостей, сум неустойки і збитків.
З дня закінчення Строку цього Договору , розірвання, припинення, визнання недійсним Договору, Оператор втрачає право користування майданчика для паркування, включаючи проведення будь-якої підприємницької діяльності на даному майданчику для паркування.
Термін дії Договору №817 визначений п.10.1 - 25.06.2030 р. ( п. 6.3 Договору ).
Вжити заходи щодо виконання усіх зобов`язань поданих на конкурс від 26.06.2025 р. та визначених додатковими умовами, відомості про що внесені до протоколу розкриття конкурсних пропозицій, з урахуванням п. 3.1.5 ( п. 11.3 Договору ). 
Пунктом 11.4 Договору визначено, що зміни, доповнення та уточнення у цей Договір можуть бути внесені за домовленістю Сторін, які оформлюються Додатковою угодою до цього Договору, яка набирає чинності з моменту належного оформлення і підписання Сторонами, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді.
01.07.2025 р. Сторонами було підписано Акт приймання-передачі майданчику для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, б. 30-А, чим було зафіксовано передачу Позивачу права користування майданчику відповідно до умов Договору № 817.
Звертаючись з даним позовом Позивач вказує на те, що для виконання вимог Договору № 817 ФОП Мінко С. М. 01.07.2025 р. було укладено Договір купівлі-продажу №1/07/25 з ФОП Шокова Н. Г., відповідно до якого Постачальник зобов`язується продати та поставити Покупцю товар у власність, зазначений у п.1.2. Пунктом 1.2 цього Договору було передбачено, що найменування, артикул, кількість, одиниця виміру, ціна кожної одиниці та загальна ціна Товару, що поставляється за цим Договором, визначається у Специфікації до цього Договору, згідно якої здійснюється поставка цього Товару (далі - Специфікація). Специфікація може містити інші додаткові відомості. Специфікація складається Постачальником в двох оригінальних примірниках по одному для кожної із Сторін на підставі отриманого від Покупця замовлення та підписується обома Сторонами. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% від ціни Товару, вказаної в Специфікації, що становить 562 900 грн., протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання Специфікації обома Сторонами. Так, відповідно до Додатку 1 до Договору № 1/07/25 від 01.07.2025 р. “Специфікація на постачання товарів” ФОП Мінка С.М. передано та оплачено наступні товари на загальну суму 562 800,00 грн.: Охоронна будка, площею 15 кв. м. -1 шт. за ціною 235,00 грн., Насос для відкачування води - 1шт. за ціною 4000,0 грн., Комплект металопрофілів на металевих опорах (2,5 м. х 4 м)-9 шт. за ціною 8500,0 грн кожна, загалом на суму 76 500,0 грн., Комплект шиферу на металевих опорах (розмір 2,5 м. х 4 м)- 14 шт. за ціною 7500,00 грн кожна, загалом на суму 105 000,00 грн., Протипожежний щит – 1 шт. за ціною 3 500,00 грн., Огорожа з сітки-рабиці в металевому каркасі ( розмір однієї секції — 1,5 м. х 3 м) – 22 шт. за ціною 2 000,00 грн, загалом на суму 44 000,00 грн., Стовпи металеві для огорожі - 22 шт. за ціною 1 250,00 грн. кожна, загалом на суму 27 500,00 грн., В`їзні ворота з сітки-рабиці (комплект)- 1 шт. за ціною 9 000,00 грн., Резервні ворота ( комплект ) - 1 шт. за ціною 7 000,00 грн., Кабель електричний - 700 м. за ціною 30 грн за 1 метр погонний, всього на суму 21 000,00 грн., Лічильник електричний- 1 шт. за ціною 3 500,00 грн., Стовпи для освітлення- 3 шт. за ціною 2 000,00 грн, всього на суму 6 000,0 грн., Ліхтарі-прожектори - 5 шт. за ціною 2 000,00 грн. всього на суму 10 000,00 грн., Подовжувач електричний на котушці (довжина 50 м) – 1 шт. за ціною 2 000,00 грн., Лопата для прибирання снігу - 3 шт. за ціною 600,0 грн., загалом на суму 1 800,00 грн., Обігрівач електричний- 2 шт. за ціною 2 000,00 грн, загалом на суму 4 000,00 грн., Газонокосарка ручна електрична- 1 шт. за ціною 3 000,00 грн.
08.07.2025 р. ФОП Мінка С.М. подано до КП "ТРАНСПОРТНА ІНФРАСТРУКТУРА МІСТА" ДМР заперечення щодо умов Договору № 817 з проханням внести зміни до договору шляхом виключення або редакційного уточнення пункту 11.3, що усуне правову невизначеність та забезпечить дотримання принципу законності при виконані договору.
16.07.2025 р. ФОП Мінка С.М. подано голові конкурсної комісії з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Дніпровської міської ради заперечення на протокол від 26.06.2025, в яких він просив внести зміни до протоколу шляхом виключення з нього рішення щодо забезпечення включення до умов договору з ФОП Мінка С.М. зобов`язань, поданих ним у конкурсній пропозиції в частині внесення всієї суми інвестиції протягом 1 місяця з моменту укладання договору.
Дані заперечення обґрунтовано тим, що ФОП Мінка С.М. вважає, що рішення конкурсної комісії, що оформлене протоколом від 26.06.2025 р. в частині встановлення строку внесення інвестицій суб`єктом господарювання, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки передбачає зобов`язання Оператора вносити інвестиційний внесок у строк, визначений протоколом конкурсної комісії від 26.06.2025 р. № 6, що, на думку Оператора, виходить за межі правового регулювання, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1342 “Про затвердження Правил паркування транспортних засобів”. Даною постановою не передбачено встановлення строків або обов`язку внесення інвестиційного внеску оператором майданчика для паркування, як передумови здійснення господарської діяльності або продовження права на експлуатацію паркувального майданчика. Таким чином, конкурсна комісія з визначення оператора не наділена повноваженнями визначати або встановлювати обов`язки щодо сплати інвестиційного внеску та строків його внесення у договорах, що укладаються з суб`єктами господарювання. Крім того, така умова носить ознаки порушення принципів вільного підприємництва та суперечить статтям 42 та 43 ГК України, які гарантують право суб`єкта господарювання на здійснення діяльності без неправомірного втручання органів місцевого самоврядування або уповноважених комунальних підприємств.
28.07.2025 р. ФОП Мінка С.М. також подано повідомлення Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури ДМР, що на виконання вимог пункту 11.3 Договору № 817 щодо вжиття заходів для виконання усіх зобов`язань, поданих на конкурс від 26.06.2025 р., та визначених додатковими умовами, відомості про які внесені до протоколу розкриття конкурсних пропозицій, а також з урахуванням пункту 3.1.5 Договору, ним було придбано товарів на загальну суму 562 000 грн., які безпосередньо вважаються інвестицією в облаштування паркувального майданчика, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 30А відповідно до Договору №1/07/25 від 01 липня 2025 року у ФОП Шокової Н.Г. 
Протоколом № 130 засідання Постійної комісії ДМР з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 р. ( питання 3 порядку денного ) розглянуто листи Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 16.09.2025 р. № 3/15-1056 та від 17.09.2025 р. № 3/15-1057 та лист КП “Транспортна інфраструктура міста” ДМР щодо перевірки та Актів моніторингу майданчика для паркування за адресою вул. Березинська, 30-А. стосовно виконання зобов`язань, поданих у конкурсній пропозиції переможцем конкурсу - ФОП Мінкою С. М. у термін, установлений конкурсною комісією як необхідний для виконання умов договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування, та вимог протоколу засідання конкурсної комісії з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста від 26.06.2025 р. № 6 та актів моніторингу майданчика для паркування від 17.07.2025 р. та від 19.08.2025 р.. Ввирішено рекомендувати Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради розірвати договір з ФОП Мінкою С. М. 
Цього ж дня, 18.09.2025 р., Постійна комісія ДМР з питань транспорту та зв`язку направила Рекомендації № 02/09-ТР Заступнику міського голови з питань виконавчих органів, директору Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури ДРМ Маковцеву І. розірвати договір з ФОП Мінкою С. М.
25.09.2025 р. Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради листом № 15/17-69 надав рекомендації Відповідачу -1 для врахування в роботі та вжиття заходів в межах компетенції з зобов`язанням повідомити про вжиті заходи.
Листом № 25/25-88 від 01.10.2025 р. КП "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради повідомлено ФОП Мінка С.М., що на підставі листа постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 р. № 02/09-ТР ( протокол засідання від 18.09.2025 р. №130 ), з урахуванням листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 25.09.2025 р. № 15/17-69, прийнято рішення достроково розірвати дію вищезазначеного Договору в односторонньому порядку датою 20.10.2025 р. Повідомлено, що з дня визнання розірвання договору Оператор втрачає право користуватися майданчиком для паркування, включаючи проведення будь-якої підприємницької діяльності на даному майданчику для паркування, що передбачено п. 6.3 договору.
Також, Позивачу було направлено текст Додаткової Угоди від 30.09.2025 р. до Договору № 817, де зазначається, що відповідачем-1 на підставі листа постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 № 02/09-ТР (протокол засідання від 18.09.2025 р. № 130), керуючись ст. 16, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-BP (контроль за використанням комунального майна), ст. 28 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 р. № 93-IV, Регламенту Дніпровської міської ради (затвердженого рішенням 16.12.2020 р. № 2/1-2), з урахуванням листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 25.09.2025 р. № 15/17-69, прийнято рішення достроково розірвати Договір в односторонньому порядку датою 20.10.2025 р. Всі попередні переговори, угоди, договори, листування та домовленості щодо предмету Договору № 817 ОП від 01.07.2025 р. “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування” є недійсними з моменту набрання чинності цією Додатковою Угодою. Угода (*в разі її підписання) набирає чинності з 20.10.2025 р. Текст даної угоди позивачем отримано, однак не підписано, оскільки він не погоджується з нею, а тому відповідно до п.11.4.Договору № 817 не є чинною.
08.10.2025 р. ФОП Мінка С.М. надіслано на адресу Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради заперечення щодо додаткової угоди до Договору № 817, в якій Позивач просить визнати Додаткову угоду від 30.09.2025 р. неправомірною та такою, що не породжує правових наслідків та залишити в силі Договір № 817 чинним до закінчення строку його дії.
Позивач вважає, що рішення Відповідача -1 не засновано на положеннях договору №817 стосовно підстав для розірвання позову, оскільки фактично всі умови конкурсної пропозиції виконано та інших порушень не допущено. Поряд з тим Відповідач -2 створив штучні підстави для ускладнення виконання договору позивачем, а Відповідач -3 - штучні підстави для його розірвання, оскільки зобов`язав відповідача-1 виконати його рекомендації щодо розірвання договору та повідомити про виконання таких рекомендацій.
Вказані обставини і стали причиною виникнення даного спору. 
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що Позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту порушеного права. Щодо вимоги про визнання недійсним правочину одностороннього розірвання договору суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що сторонами завершено порядок розірвання договору, погоджений між ними у Договорі від 01.07.2025 р., а тому, Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що його права та законні інтереси порушені оспорюваним договором. Окрім того, суд зазначив, що Позивачем не заявлено вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, що робить обраний спосіб захисту неефективним, спираючись на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 26.05.2023 р. у справі № 905/77/21. Щодо вимог про визнання незаконними та скасування рішень, викладених у Протоколах № 6 від 26.06.2025 р. та № 130 від 18.09.2025 р., суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено будь-якими належними та допустимими доказами, якими саме діями Відповідачі порушили права чи законні інтереси Позивача та яким чином відповідне право буде захищено або відновлено у разі визнання цих рішень недійсними та їх скасування.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як вже зазначалося вище предметом розгляду даної справи, зокрема, є визнання недійсним правочину, а саме стосовно одностороннього розірвання листом Підприємства Договору. При цьому, як зазначає сам Скаржник – позовні вимоги, які пов`язані із визнанням незаконними та скасуванням рішень міської ради ухвалених її комісіями ( протокол № 6 від 26.06.2025 р. та протокол № 130 від 18.09.2025 р. ) мають похіний харектер від основної вимоги стосовно визнання недійсним правочину Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" щодо одностороннього розірвання договору № 817 ОП “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування” від 01.07.2025 р.
Відмовляючи у задоволені позову в частині визнання недійсним правочину, місцевий господарський суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів, а обраний Позивачем спосіб захисту прав не є ефективним.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком господарського суду, вважає його помилковим, з огляду на таке.
Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною третьою ст. 651 ЦК України визначено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Односторонню відмову від договору у випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин.
За загальним правилом одностороння відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо сторона договору направила відповідну заяву ( лист, повідомлення ) надавши суду докази такого направлення та отримання її іншою стороною.
Незважаючи на односторонній характер дій особи, вони можуть породжувати певні правові наслідки як для цієї особи, так і для інших осіб. Таким чином, правочин вважається одностороннім у тому разі, коли до виникнення цивільних прав та обов`язків призводить волевиявлення одного суб`єкта цивільного права. За змістом положень частини третьої ст. 202 ЦК України одностороння відмова від договору за загальним правилом кваліфікується як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спрямованим на виникнення юридичних наслідків цивільно-правового характеру. Згідно з пунктом 2 частини 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним ( близька за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 р. у справі № 910/18029/21 ).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 р. у справі № 910/11397/18 про те, що у разі коли законом або умовами договору передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, сторони вільні у виборі конкретних підстав такої відмови, в межах встановлених нормами законодавства чи умовами договору. Обрану стороною підставу для односторонньої відмови від договору і слід досліджувати під час розгляду справи судом. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такої односторонньої відмови. З огляду на викладене, судам необхідно в кожному конкретному випадку, виходити з встановлених обставин справи, досліджувати підстави, які стали підґрунтям для односторонньої відмови від договору, та обґрунтованість таких підстав з огляду на встановлені обставини справи".
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права Позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими Позивач обґрунтовує заявлені вимоги ( схожі висновки, які є загальним алгоритмом вирішення спорів, викладено у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 р. у справі № 910/12712/19, від 28.11.2019 р. у справі № 910/8357/18).
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з доводами Скаржника, що обраний Позивачем спосіб захисту - визнання недійсним правочину щодо розірвання договору - є ефективним та у разі його задоволення призведе до захисту порушених прав Позивача, оскільки строк дії Договору № 817 ОП визначений до 25.06.2030 р., тобто, на момент звернення з позовом строк дії договору не закінчився.
Водночас наявна стала та послідовна практика Верховного Суду з урахуванням якої відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Така позиція підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду від 28.11.2019 р. у справі № 910/8357/18, від 16.03.2021 р. у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 р. у справі № 916/325/20, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2021 р. у справі № 904/2979/20.
Господарським судом встановлено, що на виконання умов п.п. 3.1.5 Договору листом № 25/25-88 від 01.10.2025 р. Комунальне підприємство "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради повідомило ФОП Мінка С.М., що на підставі листа постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 р. № 02/09-ТР (протокол засідання від 18.09.2025 р. № 130 ), з урахуванням листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 25.09.2025 р. № 15/17-69, прийнято рішення достроково розірвати дію вищезазначеного Договору в односторонньому порядку датою 20.10.2025 р.
Повідомлено, що з дня визнання розірвання договору Оператор втрачає право користуватися майданчиком для паркування, включаючи проведення будь-якої підприємницької діяльності на даному майданчику для паркування, що передбачено п. 6.3 договору.
Також, Комунальним підприємством "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради на адресу Позивача направлено текст Додаткової Угоди від 30.09.2025 р. до Договору № 817, де зазначається, що Відповідачем -1 на підставі листа постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку від 18.09.2025 р. № 02/09-ТР (протокол засідання від 18.09.2025 р. № 130), керуючись ст. 16, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-BP (контроль за використанням комунального майна), ст. 28 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 р. № 93-IV, Регламенту Дніпровської міської ради (затвердженого рішенням 16.12.2020 р. № 2/1-2), з урахуванням листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 25.09.2025 р. № 15/17-69, прийнято рішення достроково розірвати дію Договору в односторонньому порядку датою 20.10.2025 року. Всі попередні переговори, угоди, договори, листування та домовленості щодо предмету Договору №817 ОП від 01.07.2025 р. “Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування” є недійсними з моменту набрання чинності цією Додатковою Угодою. Угода (*в разі її підписання) набирає чинності з 20.10.2025 року. Текст даної угоди позивачем отримано, однак не підписано, оскільки він не погоджується з нею, а тому відповідно до п.11.4. Договору №817 не є чинною.
Так, п.п. 3.1.8 Договору сторони погодили, що у випадку ненадання письмової відповіді Оператором на лист про розірвання Договору протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати направлення листа Оператору, окрім пункту 3.1.4, де строк складає 10 днів відповідно до умов пункту у порядку п. 3.1.4 та 3.1.6 цього Договору, Договір в односторонньому порядку вважається розірваним ( п.п. 3.1.8 Договору ).
В свою чергу, 08.10.2025 р. Позивачем на адресу Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради надіслано заперечення щодо додаткової угоди до Договору № 817, в якій останній просить визнати додаткову угоду від 30.09.2025 р. неправомірною та такою, що не породжує правових наслідків та залишити в силі Договір № 817 чинним до закінчення строку його дії.
За твердженням Відповідача-1 ( не спростованих Позивачем ) ФОП Мінка С.М. не виконав взятих на себе зобов`язань, визначених умовами договору, а саме п. 11.3, що є підставою для розірвання договору в односторонньому порядку відповідно до п. 3.1.5. Неналежне виконання інвестиційних зобов`язань підтверджено актами моніторингу. Згідно з п. 2.2.18 Договору оператор мав облаштувати майданчик протягом 30 днів, а невиконання цього обов`язку є порушенням відповідно до ст. 610 ЦК України. Дії КП "Транспортна інфраструктура міста" повністю відповідають чинному законодавству: ст. 611 ЦК України передбачає, що порушення зобов`язання є підставою для його припинення, а ст. 651 ЦК України дозволяє розірвання договору за невиконання умов однією стороною.
При цьому, Дніпровська міська рада наголошує, що Актами моніторингу від 17.07.2025 р., 19.08.2025 р. та 30.10.2025 р. встановлено, що жодної з обіцяних Позивачем робіт фактично виконано не було, тому підставою для розірвання Договору № 817 ОП стало реальне та доведене невиконання ФОП Мінкою С.М. власних конкурсних зобов`язань. 
Отже, судовими інстанціями у розгляді даної справи з`ясовано, а ФОП Мінкою С.М. не спростовано, що останнє не довело належними доказами відсутність/не настання обставин, які стали підставами для одностороннього розірвання Підприємством Договору на підставі пункту 3.1.5. Договору.
Як слушно зауважив представник міської ради у відзиві на апеляційну сакргу - Позивач у судовому засіданні першої інстанції фактично підтвердила неможливість виконання частини конкурсних зобов`язань, що свідчить про недобросовісне складання конкурсної пропозиції. При цьому пдбані Позивачем товари не відповідали переліку задекларованих конкурсних зобов`язань та не були встановлені на майданчику у встановлений строк.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, про те, що оспорюваний правочин не суперечить наведеним положенням частини першої ст. 651 ЦК України , яка допускають одностороннє (без згоди сторін) розірвання договору лише у випадках, встановлених договором або законом, тим часом як Відповідачем, як зазначалося, не доведено відсутність такого випадку (випадків), що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог Позивача у вказаній частині.
Позовні вимоги про визнання незаконними та скасуванням рішень ухвалених комісіями міської ради ( протокол № 6 від 26.06.2025 р. та протокол № 130 від 18.09.2025 р. ), які за твердженням Скаржника мають похіний харектер від визнання недійсним правочину щодо одностороннього розірвання договору, колегія суддів також вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки рішення конкурсної комісії ( Протокол № 6 ) є невід`ємною частиною конкурсного процесу, а рішення Постійної комісії ( Протокол № 130 ) носить рекомендаційний характер та прийняте в межах повноважень відповідних органів.
Так, рішення конкурсної комісії, викладене у Протоколі № 6 від 26.06.2025 р., є невід`ємною частиною конкурсного процесу. Воно встановлювало строк виконання зобов`язань, заявлених самим Позивачем. Цей строк був інтегрований у договірні умови відповідно до п. 11.3 Договору № 817 ОП. Конкурсна комісія діяла в межах своїх повноважень, визначених Порядком організації та проведення конкурсу ( Додаток 2 до Рішення ДМР № 38/17 ).
Водночас, рішення Постійної комісії ДМР з питань транспорту та зв`язку, викладене у Протоколі № 130 від 18.09.2025 р., носить рекомендаційний характер та було прийняте за наявності актів моніторингу, які підтвердили невиконання Позивачем умов Договору. Постійна комісія ради здійснювала контроль за використанням комунального майна в межах повноважень, наданих статтями 16, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Положення ст. 19 Конституції України передбачають, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Частиною десятою ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що Позивачем не доведено будь-якими належними та допустимими доказами, не відповідність приписам чинного законодавства прийнятих спірних рішень: конкурсною комісією з визначення операторів - суб`єктів господарювання будь-якої форми власності, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста та Постійною комісією міської ради з питань транспорту та зв`язку, що є підставою для відмови у задоволені позову.
Отже, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Позивача. 
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги. Разом з тим,  суд апеляційної інстанції вважає наявними правові підстави для зміни мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення та залишенням без змін його резолютивної частини, щодо відмови у задоволені позову та скасуванні заходів забезпечення позову.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини ( ч. 4 ст. 277 ГПК України).
З урахуванням викладеного, оскільки за результатами перевірки судом апеляційної інстанції встановлено, що фактичні обставини, які входять до предмета доказування у цій справі, з`ясовані судом першої інстанції з достатньою повнотою, однак допущено помилки у застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду першої не відповідають цим обставинам, суд апеляційної інстанції вважає наявними правові підстави для зміни мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення та залишенням без змін його резолютивної частини, відповідно до якої правильно відмовлено в позові.
Отже, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Мінки Сергія Миколайовича підлягає задоволенню в частині зміни мотивувальної частини рішення господарського суду.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги в частині скасування рішення суду та задоволення позовних вимог, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мінки Сергія Миколайовича – задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2026 р. у справі № 904/5938/25 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. 

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2026р. у справі № 904/5938/25 - залишити без змін. 

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 20.07.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус