Справа № 474/826/25
Провадження № 2/474/126/26

РІШЕННЯ
Іменем України

06.07.26 с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Лисейко Т.А.
позивачки ОСОБА_1 
представниці позивачки ОСОБА_2 
малолітнього ОСОБА_3 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Служба у справах дітей Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

21.08.202. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач), в якому просить позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що разом з відповідачем проживали у цивільному шлюбі.
За час цивільного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовим записом № 414 від 22.08.2018.
Подружні стосунки між сторонами не склалися. Станом на сьогодні, сторони проживають окремо.
07.05.2025 Врадіївським районним судом Миколаївської області по цивільній справі № 474/1276/24 винесено рішення, яким стягнено з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 04.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Наразі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю (позивачкою) за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка піклується про фізичне та емоційне благополуччя свого сина, слідкує за його успіхами і всебічним розвитком. Усі витрати, пов`язані з проживанням, харчуванням, розвитком та іншими потребами ОСОБА_3 позивачка покриває самостійно відповідно до своїх можливостей.
У свою чергу, відповідач покинув сина, участі у його вихованні, догляді та утриманні не бере, жодної матеріальної допомоги не надає, з дитиною зовсім не спілкується та навіть не виявляє бажання налагодити із ним зв`язок.
Відповідач самоусунувся від виховання сина ОСОБА_3 , уникає контактів з дитиною, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про його фізичний і духовний розвиток.
Відповідач не бере жодної участі в житті дитини, зокрема, не цікавиться його психологічним станом, не підтримує морально та емоційно.
Батько дитини не виявляє зацікавленості у процесі розвитку дитини, не слідкує за його успішністю.
Крім того, у позивачки викликає занепокоєння загальна байдужість відповідача щодо забезпечення належного догляду за дитиною, зокрема щодо питань пов`язаних із її здоров`ям. Позивачка вважає, що такий підхід до виховання ставить під сумнів спроможність відповідача забезпечити сину належні умови для повноцінного життя та збереження її добробуту. 
Позивачка повністю усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування за дитиною, готова взяти на себе обов`язок і відповідальність самостійного утримання і виховання ОСОБА_3 та створити для нього належні соціально-побутові умови та сприяти його всебічному розвитку.
Позивачка має добрий стан здоров`я, є дорослою і відповідальною людиною, яка усвідомлює свої обов`язки перед дитиною.
Зазначені факти, на думку позивачки, розцінюються як ухилення батька від виховання дитини, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх обов`язків як батька.
Ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Під час підготовчого провадження судом вирішено питання щодо: залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору; долучення додаткових доказів.
Ухвалою суду від 07.04.2026р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.06.2026р., який відкладався на 06.07.2026р.
Позивачка та її представниця ОСОБА_2 у судовому засіданні 06.07.2026 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Також позивачка додатково пояснила, що покинула відповідача коли син був ще маленьким, оскільки боялася за себе та сина через агресивну поведінку відповідача та зловживання алкоголем. Коли сину було три роки відповідач подарував планшет, інших подарунків чи будь-якої іншої допомоги відповідач не надавав. Позивачка перестала спілкуватися з відповідачем коли сину було 3,5 роки. Відповідач фактично ніколи не спілкувався з сином та не намагався поспілкуватися. Лише одного разу приїхав з невідомими особами в п`яному вигляді та кричав на вулиці, однак позивачка до нього не вийшла. Теперішній чоловік позивачки планує усиновити її сина.
Малолітній ОСОБА_3 пояснив суду, що не пам`ятає свого батька ОСОБА_6 та не хоче з ним спілкуватися. Своїм батьком вважає ОСОБА_7 (чоловіка матері), з яким хоче жити, а також щоб останній за ним доглядав та виховував.
Відповідач та представниця третьої особи ОСОБА_8 в судові засідання 07.04.2026р. та 06.07.2026р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили.
Водночас 29.05.2026 представниця третьої особи ОСОБА_8 звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.
Дослідивши письмові докази, заслухав пояснення учасників справи, судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 22.03.2018 Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області.
Відповідно до Характеристики з Чорноморського ліцею № 2, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарекомендував себе як здібна, розумна дитина. Навчається на достатньому рівні, оволодів навичками читання, письма, рахунку, дуже активний, товаришує з однокласниками, має лідерські якості. Позивачка приводить і забирає сина з ліцею. Завжди на зв`язку з вчителем. Бере активну участь у житті класу, допомагає в організації заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, організовує правильне проведення часу, забезпечує організацію навчального процесу дитини. Батько із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходить.
Згідно довідки Чорноморського ліцею № 2 від 03.06.2025 №01-21/120-Д, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в 1-Б класі Чорноморського ліцею №2 Чрноморської міської ради Одеського району Одеської області. За період навчання з сином займається мати. З 2024 року по теперішній час батько не спілкувався з класним керівником. На батьківських зборах жодного разу присутнім не був. У суспільному житті класу та ліцею участі не брав.
Відповідно до відповіді Комунального некомерційного підприємства “Чорноморська лікарня” від 02.07.2025 №01/15-1060, електронна медична картка ОСОБА_3 в ЕСОЗ не містить інформації про осіб, які його супроводжували під час амбулаторних візитів, у зв`язку з чим достовірно встановити, ким саме з батьків дитина була супроводжена неможливо.
Водночас у відповіді зазначено, що в період з 22.01.2025 по 29.01.2025 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні КНП “Чорноморська лінія” дитина була доставлена бригадою екстреної медичної допомоги у супроводі матері, що підтверджується супровідним листом до медичної карти стаціонарного хворого. Крім того, в медичній карті наявна інформативна згода підписана матір`ю - ОСОБА_5 .
04.07.2025 Врадіївським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист у справі № 474/1276/24 про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 04.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів зробленого державним виконавцем Другого ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Назаренка Ю.В, станом на 30.03.2026 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 52 336 грн. 88 коп. Відповідачем жодного разу аліменти не сплачувалися.
Згідно свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 13.11.2025 між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Київського міжрегіонального Міністерства юстиції України зареєстровано шлюб, актовим записом №16772. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на “ ОСОБА_12 ”.
Висновком Органу опіки та піклування Врадіївської селищної ради від 23.01.2026 № 73/15-01 за результатами розгляду питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, за час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сімейне життя подружжя поступово погіршувалося, що в результаті призвело до припинення шлюбних відносин.
На даний час, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою АДРЕСА_2 . Зі слів матері батько не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, про його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не створює умов для отримання освіти, не спілкується з ним, матеріально не підтримує.
09.12.2025 службою у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області проведено обстеження матеріально побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 . Встановлено, що дана родина проживає у двокімнатній квартирі. Умови проживання задовільні, придатні для виховання та розвитку дитини. Квартира з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою. Хлопчик має окрему кімнату в якій є ліжко, місце для заняття та відпочинку. В достатній кількості є одяг, взуття, продуктів харчування, шкільного приладдя. Стосунки в сім`ї добрі, теплі. В результаті бесіди з дитиною встановлено, що хлопчик проживає разом з мамою та її чоловіком ОСОБА_10 , якого ОСОБА_14 вважає та називає батьком.
Відповідно до довідки від 18.12.2025 №221522-25 наданої Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області, встановити місце проживання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявилося можливим, оскільки за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів сусідів не проживає.
Відповідно до довідки від 12.01.2026 №533 наданої центром надання адміністративних послуг Врадіївської селищної ради, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації місця проживання відповідно до рішення суду від 13.09.2021.
Відповідно до довідки від 08.01.2026 №472 наданої другим відділом державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області встановлено розмір боржника, ОСОБА_4 по аліментам у сумі 32 427 грн. 38 коп. за період виконання виконавчого провадження, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме 04.12.2024 боржником кошти не сплачувались.
Під час розмови з матір`ю, яка розповіла, що наразі малолітній син проживає разом з нею на її утриманні. Колишній чоловік повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина, жодного разу не поцікавився станом здоров`я дитини, його успіхами в розвитку та навчанні. Просить надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 .
В телефонній розмові з батьком ОСОБА_4 , який повідомив про те, що йому не відомо про даний позов, розповів, що з своїм сином не спілкується, не відвідує, не бере участі у його вихованні, матеріально не забезпечує, аліменти не сплачує. Щодо позбавлення його батьківських прав не заперечує.
Батько не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина, а саме не приділяє належної уваги дитині, не цікавиться його розвитком, навчанням, матеріально не забезпечує, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належні умови для розвитку його здібностей.
На підставі вищевикладеного з метою захисту прав дітей та керуючись ст. 12 ЗУ “Про охорону дитинства”, п. 2 ч. 1 ст.ст. 164, 165 СК України, керуючись Постановою КМУ від 24.09.2008 № 866, у результаті проведеної бесіди з батьками, умов проживання дитини, а також на підставі інших документів, орган опіки та піклування Врадіївської селищної ради, вважає доцільним позбавити батьківських прав батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановив вказані обставини, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено ст. 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України).
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 30.03.2007р. “Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав” ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.05.2023р. у справі № 607/2631/15-ц.
Також слід зауважити, що у рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі “Ілля Лапін проти росії” (ILYA LYAPIN v. RUSSIA), заява № 70879/11, у пункті 54 зазначено, що якщо досить тривала бездіяльність батька (у справі, що переглядав ЄСПЛ - понад 7 років) призвела до розриву зв`язків між ним та його сином і, таким чином, сприяла позбавлення його батьківських прав, то ЄСПЛ погоджується з рішеннями національних судів про обґрунтованість застосування крайньої міри втручання у право батька на повагу до сімейного життя та превалювання інтересів дитини над інтересами батька.
Матеріалами справи встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання доньки, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у її вихованні. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, а сам відповідач, в свою чергу, в судові засідання не з`явився, відзиву, обґрунтованих заперечень щодо позбавлення його батьківських прав до суду не надав, натомість при розмові з представником органу опіки та піклування не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.
Отже, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до сина, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 .
Водночас слід наголосити, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Служба у справах дітей Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 )
Відповідач: ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ).
Третя особа: Служба у справах дітей Врадіївської селищної ради (код ЄДРПОУ 44085916, місцезнаходження: вул. Незалежності, 91, с-ще Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, 56301).

Повний текст рішення складений та підписаний “10” липня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол