ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/450/26 Справа № 702/44/26 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП | Головуючий у І інстанції Барська Т. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 травня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , маючого на утриманні двох малолітніх дітей та статус учасника бойових дій
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в :

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.
Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 18.01.2026 о 16-49 год. по вул. Енергетичнійій в с.Нове Місто Уманського району Черкаської області. керував автомобілем Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі, результат якого – стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Працівниками поліції йому не було роз`яснено його права, а тому він не скористався правом на захист. 
Порушено порядок освідування в медичному закладі, а саме його проводила жінка, яка не повідомила відомостей про себе, а не лікар ОСОБА_2 , як зазначено у висновку.
Також у висновку не вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для твердження про перебування його в стані алкогольного сп`яніння.
Працівниками мед закладу не було відібрано зразки сечі та крові для проведення аналізу.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (далі ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порушення цих вимог тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі, про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495874 від 18.01.2026, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 18.01.2026 о 16-49 год. по вул. Енергетичній в с. Нове Місто Уманського району Черкаської області керував автомобілем Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі, результат якого – стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9. а) ПДР України відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя (а.с.2).
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1 від 18.01.2026, проведеного черговим лікарем КНП МБЛ ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 18.01.2026 о 17-20 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3)
- відомостей ІПНП ГСЦ МВС, згідно яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.06.2020 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «В», «В1», «С», «С1». 
- відеозаписів з відеореєстратора зі службового автомобіля та бодікамери поліцейських, повторно переглянутих апеляційним судом якими зафіксовано рух автомобіль Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 попереду службового автомобіля поліцейських. Його зупинку на узбіччі автодороги і поряд з ним зупинилося службове авто поліції.
Поліцейський повідомив, що зупинився тому, що зупинився автомобіль Skoda Octavia н.з. НОМЕР_1 і водій навстіж відчинив дверцята.
У розмові з поліцейськими ОСОБА_1 з`ясовує про те, хто його «здав», підтверджує, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що він вживав пиво; повідомляє, що змушений був терміново доставити батькові ліки, тому поїхав у нетверезому стані.
Крім іншого, на відео зафіксовано, що у лікувальному закладі освідування проведено із застосуванням спеціального засобу, ОСОБА_1 пред`явлена запакована трубка і запропоновано пройти тестування шляхом продуву встановленої до спеціального пристрою трубки.
Освідування проводив лікар, а одягнена у білий халат медпрацівник йому допомагала.
Лікар запропонував ОСОБА_1 подивитися на показники апарату, яким зафіксована наявність у видихуваному повітрі ОСОБА_1 3,36 проміле алкоголю (а.с.5).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
У протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 , який свідчить про те, що йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 про те, що його освідування проведено іншою особою, а не лікарем, спростовується даними відеозаписів з бодікамери поліцейських.
Судом першої інстанції не встановлено в діях працівників поліції та працівників медичного закладу порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог КУпАП.
З переглянутих відеозаписів вбачаєтсья, що на них зафіксовані події відображені у хронологічнії послідовності. Відеозапис містить дані, які є необхідними та достатніми для встановлення усіх істотних обставин справи. Будь-яких підстав вважати, що відеозапис є неповним чи змонтованим з метою неправомірного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в апеляційного суду не має.
Твердження апелянта про те, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував автомобілем, є безпідставними та спросовуються поясненнями ОСОБА_1 та відеозаписом з бодікамер поліцейських, відповідно до яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому останній зазначав, що вживав пиво. 
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Інші доводи захисника і вказані ним недоліки, які є в матеріалах справи, сприймаються апеляційним судом, як несуттєві обставини, які не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . Доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, стороною останнім не надано.
Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.
Тому вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена, його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба