Справа №463/7250/26
Провадження №3/463/1433/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань у Львівській області департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи (посада) начальника відділу ЛКП «Муніципальна варта», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 
ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

в с т а н о в и в:

З протоколу № 510 від 29.07.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади в.о. директора ЛКП «Муніципальна варта», являючись суб?єктом відповідальності, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов?язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення пов?язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, зазначив, що подавав декларація в той період, як присяжний Сихівського районного суду м. Львова, щодо подання несвоєчасного подання декларації заначив, що неподавав її оскільки надалі працював у ЛКП ««Муніципальна варта»
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 зобов?язаний була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, до 00:00 год. 03.09.2025 року, просила накласти стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні докази у матеріалах адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність особи наступає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з наказом Департаменту вуличної інфраструктури Львівської міської ради N? 91-к від 05.03.2025 «Про покладання виконання обов?язків директора Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта» на ОСОБА_2 » на ОСОБА_1 -начальника відділу охорони об?єктів ЛКП «Муніципальна варта» покладено виконання обов?язків директора ЛКП «Муніципальна варта» з 06.03.2025 року.

Відповідно до п. 3 наказу Департаменту вуличної інфраструктури
Львівської міської ради N? 489-к від 01.08.2025 «Про покладання виконання обов?язків директора Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта» на ОСОБА_3 » вважати таким, що втратив чинність наказ від 05.03.2025 N? 91-к «Про покладання виконання обов?язків директора Львівського комунального підприємства «Муніципальна варта» на ОСОБА_2 ».
Відтак ОСОБА_1 було під підпис ознайомлено із тим, що з 04.08.2025 року виконання обов?язків директора ЛКП «Муніципальна варта» здійстоватиме заступник директора з адміністративної та охоронної діяльності ЛКП «муніципальна варта» ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_1 , зобов?язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданим деклараціями, до 00:00 год. 03.09.2025.
Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданим деклараціями, лише 09:04.2026 о 12:26 год., тобто несвосчасно.
За положеннями ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Оскільки під виявленням правопорушення слід розуміти не просто встановлення факту події, а встановлення повного складу правопорушення, що включає перевірку статусу суб`єкта, наявності у нього обов`язку подати декларацію, а головне - відсутності поважних причин несвоєчасного подання. До моменту отримання пояснень від особи та завершення збору доказів, уповноважена особа не має достатніх підстав для висновку про наявність вини, оскільки складовою ознакою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання відповідної декларації без поважних причин, наявність чи відсутність яких можливо встановити лише після відібрання пояснень від особи суб`єкта декларування, які слід оцінювати у сукупності із усіма іншими доказами несвоєчасності подання такої декларації.
Як вбачається з матеріалів справи пояснення від ОСОБА_1 відібрано 13.07.2026, а протокол складено 29.07.2026.
У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому, крім факту встановлення несвоєчасності подання декларації для наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, необхідно також встановити відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації та чи є відповідна особа суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» тощо.
Відповідно до роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09.04.2021 за №1089/0/2-21 виявлення адміністративного правопорушення - це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень, тощо). Висновок про те, що виявлене правопорушення, пов`язане з корупцією, як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 824/1164/18-а, від 22.02.2022 у справі № 260/511/19, від 18.05.2022 у справі № 813/4354/17, від 01.06.2022 у справі № 440/698/20, від 27.07.2022 у справі № 1340/5822/18 та від 18.01.2024 у справі № 522/12566/18.
Також відповідні роз`яснення надані 26.04.2021 НАЗК, за якими початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, проте факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складенні протоколу.
Комітетом з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної Ради України в листі від 11.09.2018 за №04-18/10-1584 зазначено, що визначений ст.254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій. Моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (притягається до адміністративної відповідальності) здійснити дії, визначені частинами 2-4 ст.256 КУпАП.
Отже, певна інформація про обставини та факти адміністративного правопорушення можуть бути відомі будь-кому (безпосередньому керівнику, викривачу, правоохоронному орган тощо). Встановлення і навіть документування ними такої інформації не може вважатися встановленням факту адміністративного правопорушення, оскільки такі особи не наділені правом робити висновок про наявність або відсутність правопорушення, вони лише інформують про певні факти компетентні органи, надають документи тощо. Виявити правопорушення означає встановити наявність усіх передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак конкретного правопорушення. Право встановлення цього факту і його документування має особа, уповноважена на складання протоколу.
Відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, у випадках, передбачених ст.172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), є уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.
Натомість, за положеннями п.1 ч.1 ст.255 КУпАП Національне агентство з питань запобігання корупції складає протоколи у випадках, передбачених статтями 172-4 - 172-9, у частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Посада ОСОБА_1  не віднесена до посад, визначених у примітці до ст.56 Закону України «Про запобігання корупції», які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища. Тому НАЗК в даному випадку не є органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.
Особою уповноваженою на складання відповідного протоколу у даному випадку є посадові особи органів Нацполіції.
29.07.2026 закінчено збирання доказів, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративно правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
Відтак, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних, який в даному випадку збігається з моментом складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення (29.07.2026), оскільки лише після отримання таких даних можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення. На момент складання протоколу були зібрані усі необхідні докази, що в сукупності свідчать про наявність ознак складу правопорушення (в тому числі опитано особу та встановлено відсутність поважних підстав несвоєчасного подання декларації у визначений строк), та існувала можливість вручити вказаний протокол особі, виконавши дії, визначені ч.ч. 2-4 ст.256 КУпАП, а отже шестимісячний строк, встановлений ч.4 ст.38 КУпАП не закінчився.
ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади в.о. директора ЛКП «Муніципальна варта», являючись суб?єктом відповідальності, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ'" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 51-2 Закону України «про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Отже чинне законодавство встановлює обов`язок для державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права здійснювати перевірку фактів подання суб`єктами декларування, які в них працюють та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. До матеріалів адміністративної не додано доказів про факти перевірки.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КупАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КупАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вина у вчиненні   ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, стверджуються протоколом про адміністративне правопорушення № 510 від 29.07.2026 року, долученими копіями декларацій, повідомленням НАЗК, наказом 489-к від 01.08.2025 року, поясненнями ОСОБА_1 , наказом №430-к від 11.07.2025 року, статутом ЛКП «Муніципальна варта», та іншими доказами наявними у матеріалах справи.
Щодо доводів   ОСОБА_5 в частині того, що він продовжував працювати в ЛКП «Муніципальна варта» тому не подавав декларацію у відповідності до вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та те, що він подавав декларацію, як присяжний, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ'" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади в.о. директора ЛКП «Муніципальна варта», являючись суб?єктом відповідальності, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП.
Тобто вимоги чинного законодавства не звільняють від обов`язку подання декларації у відповідності до вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» у випадку коли особа є присяжним та подає щорічну декларацію у відповідності до вимог підпунктах "ґ'" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».
З урахуванням наведених доказів суд вважає, що в діях   ОСОБА_5  є склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Окрім цього, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2026 року). 
Керуючись ст.ст. 7, 9, 38, 172-6, 245 КУпАП, 3, 45, 51-2 Закону України "Про запобігання корупції" суд, - 

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованихмінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.).
Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:       Нор Н.В.