Справа № 734/4915/25 	Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В. 	
Провадження № 33/4823/588/26 	  	
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Сиволапа Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року, 

ВСТАНОВИВ:
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.
Місцевим судом встановлено, що о 21 год. 19 хв. 30 жовтня 2025 року на 97 км автодороги М01 у с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz W202, н.з НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху. Правопорушення вчинене повторно протягом року.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі за відсутності події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги посилається на те, що місцевий суд належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в його діях, ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та не відповідають фактичним обставинам справи.
Також просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він не був присутній у судовому засіданні, так як перебуває на військовій службі, а копію судового рішення отримав лише 27.05.2026.
У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 двічі поспіль не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі особи яка притягується до відповідальності. 
Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно зі ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 498710 від 30 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 о 21 год. 19 хв. 30 жовтня 2025 року на 97 км автодороги М01 у с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області керував транспортним засобом Mersedes-Benz W202, н.з НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, при цьому правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою за ч. 2 ст. 126 КУпАП (ЕНА5033627 від 21.06.2025) чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху – Керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.3).
Викладені у даному протоколі факти ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «згоден» (а.с.3).
Отже, даний протокол є документом, що фактично містить твердження компетентного державного органу про вчинення особою адміністративного правопорушення та одночасно є одним з джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.
Також винуватість ОСОБА_1 підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5033627 від 21 червня 2025 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.7).
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що автомобіль «Mersedes-Benz W202», н.з НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 був зупинений оскільки не підсвічувався номерний знак та ліва фара. Під час спілкування та перевірки документів було з`ясовано, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом. Також було встановлено, що останній протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП. 
Наведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені його права, так як розгляд справи було здійснено без участі останнього не знайшло свого об`єктивного підтвердження, оскільки статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 126 КУпАП до цього переліку не входить.
У судові засідання, призначені на 25 листопада 2025 року і 10 грудня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Повістки надсилалися рекомендованим листом за зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою – АДРЕСА_1 . У судове засідання, призначене на 10 грудня 2025 року, ОСОБА_1 викликався шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Інформація щодо справи, у тому числі про дату, час і місце її судового розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
Також апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
А тому, місцевий суд дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом були вчинені всі необхідні дії для сповіщення про розгляд справи, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне. 
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, з дотриманням строків передбачених ст. 38 КУпАП, у межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Д. С. Сиволап