ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 вересня 2026 року справа №200/1279/26 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Пивовар І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі № 200/1279/26 (головуючий І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у якій просив: визнати протиправними дії комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ; зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій розглянути повторно заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій.
Позов мотивовано таким.
Позивач звернувся у листопаді 2025 року до відповідача із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій (далі – УБД). До заяви додано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України від 03.04.2024 № 1/179, згоду на обробку персональних даних, копію паспорта, копію РНОКПП, витяг з реєстру територіальної громади та фотокартку. 
Листом відповідача, датований 01.12.2025 № 765/8/655/убд повідомлено, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань розгляду матеріалів про визнання УБД, прийнято рішення, оформлене протоколом від 28.11.2025 № 13 повернути матеріали на доопрацювання через відсутність підтверджуючих документів або допущення помилок при оформленні документів. Також зазначено, що у наданій довідці про безпосередню участь, населені пункти не входять до визначених районів ведення воєнних (бойових) дій згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.02.2024 № 42 
На офіційну електронну адресу відповідача 09.02.2026 направлено адвокатський запит № 25 щодо надання копії Протоколу від 28.11.2025 № 13, однак відповіді, станом на теперішній час, відповідачем не надано.
Позивач стверджує, що єдиним документом, який підтверджує право особи на отримання УБД є довідка про безпосередню участь. Відповідну довідку належної форми позивач надав.
Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. до територій на яких ведуться (велися) бойові дії включено: Херсонську міську територіальну громаду (у тому числі м. Херсон) з 01.05.2023 по теперішній час ведуться бої, н.п. Токарівка з 01.05.2023 по теперішній час ведуться бої, н.п. Берислав з 01.05.2023 по теперішній час ведуться бої.
Відтак, вважає позивач, рішення відповідача є необґрунтованим, а тому він звернувся до суду за захистом порушеного права.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі № 200/1279/26 позов задоволено. Визнано протиправними дії комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, оформлені витягом з протоколу № 13 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій від 28.11.2025, яким вирішено повернути документи на доопрацювання, у зв`язку із допущенням помилок під час оформлення документів щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 . Зобов`язано комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення по суті з урахуванням висновків суду.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом ID-картка. Відомості військового квитка серія НОМЕР_2 , виданий 20.02.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 свідчать, що ОСОБА_1 21.02.2023 призвано до ЗСУ та станом на теперішній час він перебуває на військовій службі.
Вказане також підтверджується посвідченням офіцера ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 .
03 квітня 2024 року ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_4 за № 1/179 видано довідку (за формою додатку № 6 до Порядку (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 № 887) про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
У цій довідці зазначено, що ОСОБА_1 дійсно у періоди: з 10.01.2024 по 12.01.2024; з 15.01.2024 по 17.01.2024; з 19.01.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у районах н.п. Токарівка, Херсонської області; н.п. Берислав Херсонської області.
Підстава: Журнал бойових дій Зведеного загону груп безпілотних літальних апаратів оперативного угруповання військ “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ” інв. № 20/х/дск від 13.11.2023 (в/ч НОМЕР_5 .
Також зазначено, що ця довідка є підставою для надання статусу УБД.
Наявні у матеріалах справи витяги з журналу бойових дій Зведеного загону груп безпілотних літальних апаратів оперативного угруповання військ “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ” інв. № 20/х/дск від 13.11.2023 свідчать, що 10.01.2024, 11.01.2024, 12.01.2024, 15.01.2024, 16.01.2024, 17.01.2024, 19.01.2024 згідно бойового розпорядження оперативного угруповання війсь “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ” від … група у складі: … та молодшого лейтенанта ОСОБА_1 вибула у район н.п. Берсилав/н.п. Токарівка. У ході виконання бойового (спеціального) завдання було виявлено об`єкти противника… група отримала наказ на повернення до ПДД та завершила виконання бойового завдання. 
Листом від 01.12.2025 № 765/8/655/убд Кадровий центр Сухопутних військ ЗСУ повідомив ОСОБА_1 про те, що його звернення про надання статусу УБД розглянуто. Згідно із протоколом № 13 від 28.11.2025 комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань розгляду матеріалів про визнання УБД, прийнято рішення повернути документи на доопрацювання через відсутність підтверджуючих документів або допущення помилок при оформленні документів.
З огляду на вищевикладене, у наданій довідці про безпосередню участь, населені пункти не входять до визначених районів ведення воєнних (бойових) дій згідно з наказом Головнокомандувача ЗСУ від 01.02.2024 № 42.
Відповідно витягу з протоколу № 13 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з питань розгляду матеріалів про визнання УБД від 28.11.2025 вирішено повернути документи на доопрацювання, у зв`язку із допущенням помилок під час оформлення документів: з числа осіб, які приймали участь у забезпеченні оборони України у зв`язку з військовою агресією – молодший лейтенант ОСОБА_1 згідно з наказом ГК ЗСУ № 42 від 01.02.2024 перебував поза районом ведення бойових дій.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, судом першої інстанції зазначено наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
За правилами частин 1, 2 статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни відповідно до Конституції України визначає Закон №2011-ХІІ та регулює відносини у цій галузі.
Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до статті 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Абзацом 1 пункту 19 частини 1 статті 6 Закону №3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 затверджений Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (зі змінами) (далі - Порядок №413).
За умовами пункту 4 Порядку №413 (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Відповідно до пункту 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення; для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів; для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації пр
За змістом абзацу 1 пункту 6 Порядку №413 особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Відповідно до абзацу 6 пункту 6 Порядку №413 комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Абзацом 1 пункту 8 Порядку №413 у разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.
З аналізу наведених норм Порядку №413 видно, що повноваження комісій не обмежуються формальною перевіркою поданих документів. На них покладено обов`язок здійснювати всебічну та об`єктивну перевірку обставин, які можуть підтверджувати участь особи в заходах, пов`язаних із захистом України. Зокрема, комісія зобов`язана не лише вивчати надані матеріали, а й, за необхідності, витребовувати додаткові документи, заслуховувати пояснення свідків та осіб, щодо яких розглядається питання про надання статусу учасника бойових дій.
За змістом пункту 24 Порядку №413 Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:
1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;
2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;
3) подання недостовірної інформації;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Підставою для відправлення на доопрацювання пакету документів про надання позивачу статусу УБД слугував висновок комісії про те, що довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 03.04.2024 №1/179, встановлено, що позивач у періоди: з 10.01.2024 по 12.01.2024; з 15.01.2024 по 17.01.2024; з 19.01.2024 перебував у н.п. Херсон, Херсонської області; н.п. Токарівка, Берислав Херсонської області, які не належать до визначених рішенням Головнокомандувача районів бойових дій.
Водночас, як встановив суд, підставою для видачі вищевказаної довідки є журнали бойових дій військової частини військової частини НОМЕР_5 , а власне довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що довідка від 03.04.2024 №1/179 відповідає довідці передбаченої за формою згідно додатку 6 до Порядку, яка в свою чергу, встановлює факт участі позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, і яка є підставою для надання статусу учасника бойових дій.
За змістом пункту 4 Порядку №413 (в редакції чинній на момент прийняття відповідачем спірного в цій справі рішення), для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України підставою для надання статусу учасника бойових дій є довідка за формою згідно з додатком 6, яким затверджено форму довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Суд також зауважує, що враховуючи положення статті 6 Закону №3551-XII та пунктів 4, 5 Порядку №413, визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є не формальне подання повного пакета документів, а підтвердження факту безпосередньої участі особи в бойових діях або заходах із забезпечення оборони України.
Документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а не самостійною умовою для визнання такого статусу. Відтак, формальний підхід до розгляду поданих матеріалів, без врахування їх реального змісту та обставин, що свідчать про виконання особою завдань у зоні бойових дій, є неправомірним і суперечить меті правового регулювання законодавства у сфері захисту прав ветеранів війни.
Верховний Суд у постанові від 03.06.2025 у справі №620/11392/24 зазначив, що відповідач, вирішуючи питання про надання статусу учасника бойових дій позивачу зобов`язаний був врахувати відомості, наведені в довідці, навіть за відсутності інших документів, які вимагались положеннями Порядку №413 у редакції, чинній на момент подання матеріалів про надання статусу учасника бойових дій, зокрема, журналу бойових дій чи витягів з підсумкових бойових донесень.
Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України є достатнім доказом на підтвердження факту участі позивача в заходах, пов`язаних з відсіччю та стримуванням збройної агресії, враховуючи також те, що така довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Щодо доводів відповідача про те, що н.п. Херсон, Херсонської області; н.п. Токарівка, Берислав Херсонської області не відповідають визначенню районів ведення воєнних (бойових) дій, затверджених рішенням Головнокомандувача ЗСУ.
Наказом Міністерство оборони України від 06.10.2020 № 363 “Про затвердження Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій”, передбачено, що журнал бойових дій – звітно-інформаційний документ, що входить до складу бойових документів, в якому відображається підготовка і хід бойових дій. 
Журнал бойових дій ведеться у військових частинах (їх підрозділах) з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій до моменту завершення виконання завдань у районі бойових дій. Ведення журналу покладається на визначеною командиром особу.
Відтак, наведені обставини свідчать про те, що відповідачем необґрунтовано було прийнято рішення про повернення документів позивача на доопрацювання, а отже для належного захисту порушених прав позивача, суд зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення по суті з урахуванням висновків суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі № 200/1279/26 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі № 200/1279/26 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 10 вересня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді І.В. Пивовар

І.В. Сіваченко