Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________  Справа № 299/2617/26
Номер провадження 2/299/1325/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
09.09.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого – судді Надопта А.А., секретар судового засідання Стрижак О.М. за участю представника позивача — прокурора Берегівської окружної прокуратури Симйон І.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третьої особи на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської міської ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення),- 

В С Т А Н О В И В :
Керівник Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернувся до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Позовні вимоги мотивовано тим, що Берегівською окружною прокуратурою в ході здійснення представницьких повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України, ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», вивчено стан дотримання вимог бюджетного законодавства в частині відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочинів на території Берегівського району Закарпатської області.
Встановлено, що у провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12023078080000645 від 28.03.2023 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Так, за результатами розгляду вищезазначеного обвинувального акту, вироком Виноградівського районного суду від 13.05.2024 у кримінальному провадженні № 12023078080000645(справа № 299/1560/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Зазначений вирок суду набрав законної сили 06.08.2025.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За вказаних обставин, вироком суду, який набрав законної сили, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.09.2023 близько 16 год. 30 хв, спричиненої неправомірними діями ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримавтілесні ушкодження, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення..
Згідно з листом № 1553 від 26.05.2026 КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії лікарні з 27.09.2023 по 30.09.2023 та у хірургічному відділенні з 30.09.2023 по 11.10.2023.Загальна вартість лікування становила 42 202,07 грн.
Також, за змістом вищезазначеного листа вбачається, що послуги КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, зокрема і щодо стаціонарного лікування ОСОБА_2 , оплачені Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі НСЗУ, витрачених на лікування потерпілого, в межах кримінального провадження не заявлявся.
Таким чином, кошти у розмірі 42 202,07 грн, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_2 , підлягають стягненню з винної особи – ОСОБА_1 , оскільки, надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачені Національною службою здоров`я України, що підтверджено листами КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області та Національної служби здоров`я України.
Станом на момент пред`явлення позовної заяви до суду, шкода, спричинена відповідачем не відшкодована.
Враховуючи, що Національна служба здоров`я України не зверталася до суду з позовом до ОСОБА_1 щодо відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням, виходячи з наданих органам прокуратури повноважень у сфері представництва в суді законних інтересів держави, виникла необхідність у зверненні Берегівської окружної прокуратури до Виноградівського районного суду з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України.
За наведеного, керівник Берегівської окружної прокуратури просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , в сумі 42 202,07 грн 
Представник позивача — прокурор Берегівської окружної прокуратури Симйон І.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та просив суд такі задоволити.
Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином, зокрема через оголошення на офіційному ВЕБсайті Виноградівського районного суду а відтак, враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивачки, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Представник Комунального некомерційного підприємства «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив
Заслухавши пояснення, дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. 
У судовому засіданні належними доказами встановлено, що у провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12023078080000645 від 28.03.2023 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Так, за результатами розгляду вищезазначеного обвинувального акту, вироком Виноградівського районного суду від 13.05.2024 у кримінальному провадженні № 12023078080000645 (справа № 299/1560/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Зазначений вирок суду набрав законної сили 06.08.2025.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За вказаних обставин, вироком суду, який набрав законної сили, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.09.2023 близько 16 год. 30 хв, спричиненої неправомірними діями ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Згідно з листом № 1553 від 26.05.2026 КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії лікарні з 27.09.2023 по 30.09.2023 та у хірургічному відділенні з 30.09.2023 по 11.10.2023.Загальна вартість лікування становила 42 202,07 грн.
Також, за змістом вищезазначеного листа вбачається, що послуги КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, зокрема і щодо стаціонарного лікування ОСОБА_2 , оплачені Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі НСЗУ, витрачених на лікування потерпілого, в межах кримінального провадження не заявлявся.
Таким чином, кошти у розмірі 42 202,07 грн, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_2 , підлягають стягненню з винної особи – ОСОБА_1 , оскільки, надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачені Національною службою здоров`я України, що підтверджено листами КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області та Національної служби здоров`я України.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Цивільний позов в інтересах держави, відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, пред`являється прокурором.
В межах кримінального провадження № 12023078080000645 від 28.03.2023 (справа №299/1560/24) цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого прокурором або іншим суб`єктом владних повноважень не заявлявся.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Частиною 2 ст. 1191 ЦК України передбачено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
За змістом п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, визначено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Згідно з інформації КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області, наданої листом №1553 від 26.05.2026, джерелом фінансування лікарні є Національна служба здоров`я України.
Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» (далі – Закон), однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.
Згідно пункту 1.1. статуту КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області, є лікарняним закладом охорони здоров`я – комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.
Головною метою діяльності Підприємства є надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги населенню, що надається в амбулаторних або стаціонарних умовах в плановому порядку або екстрених випадках і передбачає надання консультації, проведення діагностики, лікування, реабілітації та профілактики хвороб, травм, отруєнь, патологічних і фізіологічних (при вагітності та пологах) станів, які можуть бути надані лікарями відповідної спеціалізації (крім лікарів загальної практики – сімейних лікарів); направлення пацієнта для надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги з іншої спеціалізації або для надання третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги. (п.3.1 Статуту).
Джерелами формування майна та коштів Підприємства є: комунальне майно, передане підприємству відповідно до рішення про його створення; кошти місцевого бюджету (бюджетні кошти); власні надходження підприємства: кошти від здачі в оренду (зі згоди засновника) майна, закріпленого на праві оперативного управління; кошти та інше майно, одержані від реалізації продукції (робіт, послуг); цільові кошти; кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення; кредити банків; майно, придбане у інших юридичних або фізичних осіб; майно, що надходить безоплатно або у вигляді безповоротної фінансової допомоги чи добровільних благодійних внесків, пожертвувань юридичних і фізичних осіб; надходження коштів на виконання програм соціально-економічного розвитку регіону, програм розвитку медичної галузі; майно та кошти, отримані з інших джерел, не заборонених законодавством України; інші джерела, не заборонені законодавством (п. 5.3 Статуту).
Таким чином, зі змісту викладеного вбачається, що вищевказана юридична особа є закладом охорони здоров`я та надавала медичні послуги потерпілому від кримінального правопорушення ОСОБА_2 за рахунок коштів НСЗУ відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».

Згідно з ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. 
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. 
Тобто, послуги КНП «Виноградівської районної лікарні» Виноградівської міської ради Закарпатської області, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачені НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення», визначеною Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086.
НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми.
Відповідно до інформації Національної служби здоров`я України № 13947/2-17-26 від 08.06.2026, послуги КНП «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської міської ради Закарпатської області, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачені НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України (у 2023 році між НСЗУ та КНП було укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1891-E123-P000) (відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»).
Разом з тим, оскільки НСЗУ витратила кошти державного бюджету при наданні медичних послуг, а саме лікування ОСОБА_3 , який перебував на стаціонарному лікуванні у вищевказаному закладі охорони здоров`я з вини ОСОБА_1 , ці кошти необхідно стягнути із останнього та зарахувати до Державного бюджету України.
За змістом п. 3 ст. 1311 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 3, 4 та 5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Як вбачається з вищенаведених положень законодавства, прокурор може представляти інтереси держави виключно у двох випадках:
- якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
- у разі відсутності такого органу.
Положенням про Національну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 (далі - Положення), передбачено, що Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.
Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати у постанові від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Згідно з положеннями ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Відповідно до підпункту «ж» пункту 8 частини 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 671цього Кодексу), належать, зокрема, видатки на програму державних гарантій медичного обслуговування населення.
Положеннями ст. ст. 7, 13, 142, 143 Конституції України, ст. ст. 7, 64, 71 Бюджетного кодексу України встановлено основні принципи регулювання бюджетних відносин в Україні щодо джерел наповнення бюджету для забезпечення потреб суспільства та держави.
Бюджетна система України, згідно ст. 7 Бюджетного кодексу України, ґрунтується на таких принципах: збалансованості, повноти, обґрунтованості, цільового використання бюджетних коштів, відповідальності учасників бюджетного процесу тощо. Одним із принципів, на яких ґрунтується бюджетна система України, є принцип цільового використання бюджетних коштів, який полягає в тому, що бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.
За змістом ч. 2 ст. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально- економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.
Невідшкодування витрат, здійснених НСЗУ за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в КНП «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської міської ради Закарпатської області, призвело до втрат державного бюджету та негативно впливає на фінансування медичних послуг, які надаються іншим хворим, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій.
Позивача відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому ці судові витрати відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третьої особи на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської міської ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення), - задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави в особі Національної служби здоров`я України (просп. Степана Бандери, 19, м. Київ, 04073, код ЄДРПОУ 42032422) кошти, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 , в сумі 42 202,07 грн (сорок дві тисячі двісті дві гривні сім копійок), які перерахувати в дохід Державного бюджету України (одержувач ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, код одержувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк одержувача – Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок UA 978999980313080115000026011).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3328,00 грн (три тисячі тристо двадцять вісім гривень 00 копійок) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Головуючий | Надопта А. А.