Справа № 529/532/26
Провадження № 3/529/206/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року селище Диканька
Суддя Диканського районного суду Полтавської області Чуб К.В., з участю секретаря с/з – Єфременко В.І., захисника - адвоката Матюха О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 ВП №2 Полтавського ГУНП в Полтавській області, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,
за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 667866 водій ОСОБА_1 16.05.2026 о 22:36 рухаючись по вул. Івана Мазепи, буд. 25 в с-щі Диканька Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем «ВАЗ-21099», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Drager 6810 на місці зупинки. Результат огляду показав позитивний результат і складає 0,31 проміле.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №667880 від 16.05.2026 водій ОСОБА_1 16.05.2026 о 22:36 рухаючись по вул. Івана Мазепи, 25 в селищі Диканька керував автомобілем «ВАЗ-21099», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 667876 від 16.05.2026 ОСОБА_1 16.05.2026 о 22:36 рухаючись по вул. Івана Мазепи, 25 в селищі Диканька керував автомобілем ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив п. 2.1а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З урахуванням вказаної норми, вважаю за доцільне матеріали справ стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 КУпАП об`єднати в одне провадження.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Матюх О.В. просив закрити провадження у справі посилаючись на те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведено. Крім того, ОСОБА_1 категорично не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці події, про що усно заявив працівникам поліції, які видали йому направлення на огляд до медичного закладу. 17.05.2026 о 00:19 в межах встановленого строку в КП "Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради" проведено медичний огляд ОСОБА_1 та відповідно до висновку від 17.05.2026 у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. До того ж, протоколи про адміністративні правопорушення складалися без присутності законних представників неповнолітнього ОСОБА_1 , якому на момент вчинення адміністративного правопорушення було 17 років.
Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката – Матюха О.В., дослідивши матеріали справ приходжу до наступного висновку.
За змістом ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами огляду на стан сп`яніння, що проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 22:36 год, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейським складено о 22:39 год. 
З наданого захисником висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції від 17.05.2026, виданого КП "Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради", вбачається, що ОСОБА_1 приїхав до медичного закладу самостійно, направлений на огляд 16.05.2026 о 22:39. Відповідно до вищезазначеного висновку у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.
Тобто, як вбачається із вищевказаного висновку, огляд ОСОБА_1 був проведений в межах двох годин, як того вимагає ч. 4 ст. 266 КУпАП, проте такий огляд проводився без присутності поліцейського.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку погодився з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, проте передумав та вказав, що не погоджується з результатами та хоче пройти огляд у медичному закладі, однак поліцейські відмовилися його супроводжувати.
Варто зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім, а саме у віці 17 років.
Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Згідно приписів ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У ст. 7 КУпАП задекларовано принцип, відповідно до якого кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Згідно Рекомендації N R (87) 20 Комітету міністрів державам-членам "Про соціальний вплив на злочинність неповнолітніх" при відправленні правосуддя стосовно неповнолітніх слід зміцнювати правовий статус неповнолітніх під час розгляду справи, у тому числі під час розслідування поліцією, визнаючи, крім іншого: право використовувати захисника, який може, у разі необхідності, бути офіційно призначений і послуги якого оплачує держава; право на присутність батьків або іншого законного представника, які мають бути поінформовані з самого початку процесу.
За вимогами п. 7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосується відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі). Законні представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.
Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь - якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
Крім того, держава гарантує дітям доступ до безоплатної правничої допомоги, необхідної для забезпечення захисту їхніх прав, на підставах та у порядку, встановлених ЗУ «Про безоплатну правничу допомогу». 
Згідно зі ст. 256 КУпАП протокол повинен містити повні відомості про особу, яка його склала, осіб, присутніх при його складанні, обставини правопорушення, пояснення тощо.
З протоколів про адміністративні правопорушення від 16.05.2026 серії ЕПР1 №№ 667866, 667880 та 667876, а також матеріалів, долучених до них, вбачається, що під час їх складання не був присутній законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 , або захисник, хоча особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення зобов`язана була повідомити і залучити до справи кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного, так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення, або захисника.
Наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього ОСОБА_1 , що дає підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та інші докази не можна вважати допустимими доказами.
Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб), тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з наведеним, вважаю за необхідне провадження по справі щодо неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП через недопустимість доказів в обгрунтування винуватості у вчиненні зазначених правопорушень, у зв`язку з отриманням їх з порушенням права неповнолітнього на захист.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 36, 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме № 529/532/26 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 529/534/26 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та № 529/533/26 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі №529/532/26 (провадження №3/529/206/26).
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя К.В. Чуб