Справа № 524/7912/26
Провадження № 2/524/6656/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Колеснікової О.М.,
секретар судового засідання – Мирошніченко А.В.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:

22.06.2026 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №32208 від 07.10.2019 у розмірі 21197,32 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн. та 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 07.10.2019 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №32208, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано грошові кошти у розмірі 9000 грн. на умовах, визначених кредитним договором.
Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 21197,32 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту – 8162,62 грн., заборгованість за сумою відсотків – 13034,70 грн.
12.10.2020 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №20201012, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №32208 від 07.10.2019.
Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором №32208 від 07.10.2019. 
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.07.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, в судове засіданні не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. 

Відповідачка, належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибула, про причини своєї неявки суду не повідомила, своїм правом на подачу відзиву не скористалася.
За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд установив, що 07.10.2019 між відповідачкою у справі ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Кредіплюс» укладено договір про споживчий кредит №32208 (далі – Кредитний договір).
Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту становить 9000,00 грн. (п. п. 2.1 Кредитного договору); кредит надається строком на 12 місяців, який починається з моменту підписання сторонами Кредитного договору та надання кредитних коштів (п.п. 3.1.1 Кредитного договору), проценти за користування кредитом становлять 335 % річних від суми кредиту (п.п. 3.1.2 Кредитного договору)
Факт перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-260820/113063-БТ від 26.08.2026 та випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 07.10.2019 по 12.10.2019.
Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого у неї утворилася заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Кредіплюс» заборгованість відповідачки за Кредитним договором станом на 12.10.2020 становила 21197,32 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту – 8162,62 грн., заборгованість за сумою відсотків – 13034,70 грн.
12.10.2020 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №20201012, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №32208 від 07.10.2019.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно змісту ч.1 ст.1078 ЦК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивач набув право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором на законних підставах.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З огляду на те, що судом встановлено, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо витрат позивача пов`язаних з розглядом справи.
При звернені до суду ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було сплачено 2662,40 грн. судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн., суд виходить з наступного.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження надання правничої допомоги та понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. позивачем додано до позову договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», акт №1659 від 08.06.2026 наданих послуг правничої допомоги та детальний опис наданих послуг до акту №1659 від 08.06.2026 за договором про надання правової допомоги.
Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов про стягнення заборгованості за кредитним договором є типовим та має шаблонний характер з огляду на вид діяльності позивача. За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявленої вартості витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з 8000,00 грн. до 3000,00 грн.
За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом позов задоволено повністю з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 2662,40 грн. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених відносно неї позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 10,12,81,141,258,259,263,265,280-284 ЦПК України, суд
вирішив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №32208 від 07.10.2019 у розмірі 21197,32 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту – 8162,62 грн., заборгованість за сумою відсотків – 13034,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», адреса місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль Стоцького, 1, корпус 28, ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, р/р НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь банк».
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 16 вересня 2026 року.

Суддя О.М. Колеснікова