Справа № 708/643/26
Провадження № 2/708/523/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Коллект центр" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12 275,96 грн.
На обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 08.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1  був укладений договір позики № 75463127.
Відповідно до п. 2 договору сума кредиту становить 3 660,00 грн, строк кредитування - 30 днів, знижена процентна ставка визначена у розмірі 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70 % на день.
30.12.2021 був укладений договір № 30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 75463127.
10.03.2023 був укладений договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 75463127.
Загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування кредитом за договором позики № 75463127 від 08.06.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 12 275,96 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) складає 3 660,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги становить 8 492,22 грн, інфляційні збитки - 106,90 грн, 3 % річних - 16,84 грн.
Наведене стало підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з відповідача наявну заборгованість та відшкодувати понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.05.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. 
У поданому відзиві, який прийнятий судом та долучений до матеріалів справи, представник відповідача - адвокат Ульянов С. М. проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що зважаючи на дату укладення кредитного договору - 08.06.2021, позов пред`явлено поза межами строків позовної давності, тому заявляє про застосування судом строків позовної давності та просить відмовити у позові з цих підстав. Щодо стягнення судового збору, то відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, тож звільнений від сплати судового збору. Оскільки відповідач просить відмовити в задоволенні позову, то у стягненні витрат на правничу допомогу теж слід відмовити. 
Представниця позивача – за довіреністю Чайковська М. І. подала відповідь на відзив, в обґрунтування якого зазначила, що відповідач помилково тлумачить сплив строку позовної давності, оскільки процесуальні строки були зупинені внаслідок дії на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19 та у зв`язку з уведенням 24.02.2022 на території України воєнного стану, тому позовна заява подана в межах строку позовної давності. Щодо витрат на правничу допомогу, то відповідачем не обґрунтовано належними доказами в чому полягає неспівмірність понесених позивачем витрат. Просить задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідь на відзив прийнята судом та долучена до матеріалів справи.
Представник відповідача - адвокат Ульянов С. М. подав заперечення на відповідь на відзив, у якому останній наполягає на застосуванні судом наслідків спливу строку позовної давності.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно із п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України), такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як визначено у ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як установлено судом, 08.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1  був укладений договір позики № 75463127 з додатком до нього (а.с. 13-14).
Відповідно до п. 2 договору сума кредиту становить 3 660,00 грн, строк кредитування - 30 днів, знижена процентна ставка визначена у розмірі 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70 % на день.
Відповідно до п. 12 цей договір укладений сторонами дистанційно в електронній формі з використанням ІТС шляхом надсилання позичальнику електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Згідно з п. 5.2. договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, розміщених на сайті товариства. Інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору (п. 17).
Водночас, як передбачено п. 6.5. правил надання грошових коштів у позику, затверджених протоколом № 11 від 11.02.2021, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
Як передбачено п. 6.9. правил позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики (її частину) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики. Сума нарахованих процентів за понадстрокове користування позикою не може перевищувати розміру суми, визначеної Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідач ОСОБА_1 підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором le4pDHtXtP (а.с. 13).
Факт перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у позику в сумі 3 660,00 грн 08.06.2021на платіжну картку № НОМЕР_1 , номер платежу 89c97957-187e-4ac3-8964-a99c8e849081, підтверджується даними довідки ТОВ "ФК "Фінекспрес" № КД-000022846/ТНПП від 24.04.2025 (а.с. 15).
Суд бере до уваги, що у поданому відзиві сторона відповідача не заперечує факт укладення договору позики та не спростовує факт отримання грошових коштів у позику на картковий рахунок відповідача.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»станом на 30.12.2021 загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 75463127 з урахуванням сплачених позичальником сум становить 12 152,22 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 660,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 8 492,22 грн. 
З даного розрахунку судом установлено, що ОСОБА_1 періодично здійснював оплати за відсотками за договором у загальному розмірі 3 620,07 грн. Остання оплата за відсотками здійснена 22.12.2021 в сумі 248,00 грн. Відсотки за користування позикою нараховані до 22.11.2021 (а.с. 17-19).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом установлено, що 30.12.2021 був укладений договір факторингу № 30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 75463127 (а.с. 24-28).
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 30-12/2021від 30.12.2021 та витягу з реєстру боржників до фактора - ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право вимоги за договором позики № 75463127відносно ОСОБА_1 на загальну суму 12 152,22 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 3 660,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги становить 8 492,22 грн (а.с. 32-36). 
10.03.2023 був укладений договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 75463127(а.с. 37-47).
Згідно реєстру боржників до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-03/2023/01від 10.03.2023 до фактора ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги за договором позики № 75463127відносно ОСОБА_1 в загальні сумі 12 275,96 грн, з яких тіло кредиту становить 3 660,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 8 492,22 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання по ст. 625 ЦКУ складає 123,74 грн (а.с. 52-56). 
Згідно розрахунків заборгованості ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» за договором позики № 75463127ОСОБА_1 станом на 07.05.2026 заборгував 12 275,96 грн, з яких тіло кредиту становить 3 660,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 8 492,22 грн, 3 % річних в сумі 16,84 грн та інфляційні збитки в сумі 106,90 грн (а.с. 22-23). 
Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики перед первісними кредиторами не виконав у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість перед позивачем.
Перевіряючи розмір заявлених вимог про стягнення заборгованості за договором позики № 75463127від 08.06.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , суд погоджується із розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що обґрунтовується таким.
Під час укладення кредитного договору сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Під час укладення договору позики № 75463127від 08.06.2021 сторони узгодили, що строк кредитування становить 30 днів з 08.06.2021 (п. 2.1. договору).
Відповідач, підписуючи договір, погодився, що правила надання грошових коштів у позику, розміщені на сайті товариства, є невід`ємною частиною договору (п. 5.2).
Водночас, п. 6.5. правил надання грошових коштів у позику передбачено право первісного кредитора нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів.
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», установлено, що відсотки за користування позикою нараховані протягом 90 днів після проведення відповідачем останньої оплати заборгованості за відсотками у сумі 750,19 грн, що відбулася 17.08.2021, починаючи з 25.08.2021 до 22.11.2021.
Таким чином суд дійшов висновку про доведення факту продовження строку кредитування понад 30 днів, який був визначений у пункті 2.1 договору позики.
З наданих розрахунків також установлено, що нарахування 3 % річних в сумі 16,84 грн та інфляційних збитків у сумі 106,90 грн здійснено до 24.02.2022, що відповідає вимогам чинного законодавства.
За таких обставин суд дійшов висновку, що після укладення кредитного договору первісний кредитор належним чином та у повному обсязі виконав його умови та перерахував кредитні кошти у визначеному умовами договору розмірі на картковий рахунок відповідача. Після заміни кредитора у зобов`язанні право вимоги погашення боргу перейшло до позивача у справі. Допущені відповідачем порушення умов договору у частині своєчасності та повноти перерахування сплати коштів у рахунок погашення позики порушують права позивача, як нового кредитора відносно нього, і таке порушене право підлягає судовому захисту. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, тому суд дійшов висновку про задоволення позову зі стягненням на користь позивача заборгованості за договором позики.

Щодо заяви представника відповідача про застосування позовної давності суд зазначає, що позовна давність до спірних правовідносин не підлягає застосуванню з огляду на норми Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 12).
Карантин на всій території України був установлений з 12.03.2020 Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19». Надалі він продовжувався та був відмінений з 30.06.2023 на підставі постанови КМУ від 27.06.2023 № 651. Відповідно з 12.03.2020 до 01.07.2023 строки позовної давності були зупинені.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався. 
Пункт 19 був виключений на підставі Закону України № 4434-ІХ від 14.05.2025, який набрав законної сила 04.09.2025, відповідно лише з цієї дати обрахунок строків позовної давності був поновлений. 
За таких обставин, ураховуючи період виникнення у ОСОБА_1 простроченого боргового зобов`язання та законодавче регулювання порядку обрахунку строків давності, відсутні підстави для відмови у позові через пропуск строку позовної давності. 

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" установлено, що особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Водночас судом установлено, що відповідач відповідно до даних посвідчення серії НОМЕР_2 від 20.02.2026 є особою з інвалідністю 2 групи безтерміново, а отже він звільнений від сплати судового збору.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з положень зазначеної норми, суд дійшов висновку, що сума сплаченого ТОВ "Коллект центр" судового збору у розмірі 2 662,40 грн підлягає компенсації за рахунок держави. 

Щодо витрат на професійну правову допомогу суд ураховує таке.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Як передбачено ч. 4, ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При зверненні до суду із даної позовної заявою позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу адвоката визначені у загальному розмірі 9 000 грн. 
На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучена копія договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 з додатками, укладеного між ТОВ "Коллект центр" та Адвокатським об`єднанням "Лігал ассістанс"; копія заявки на надання юридичної допомоги № 969 від 01.04.2026, копія витягу з акту № 21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 (а.с. 79-91). Вказані докази у своїй сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. 
Однак ураховуючи ціну позову, складність справи, клопотання відповідача щодо витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність зменшення суми цих витрат та стягнення з відповідача на користь ТОВ "Коллект центр" витрат на правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 203, 205, 509, 512, 514, 625, 626, 638, 1046, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", ЗУ "Про електронний цифровий підпис", ЗУ "Про споживче кредитування", ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за договором позики № 75463127від 08.06.2021 за тілом кредиту в сумі 3 660,00 грн, за процентами в сумі 8 492,22 грн, 3 % річних у розмірі 16,84 грн та інфляційні збитки в сумі 106,90 грн, що загалом становить12 275,96 грн (дванадцять тисяч двісті сімдесят п`ять гривень 96 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.).
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений відповідно до платіжної інструкції № 0648130155 від 18.05.2026 судовий збір у сумі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (код ЄДРПОУ: 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306);
Представниця позивача: Ткаченко Марія Миколаївна (РНОКПП: суду не наданий, адреса робочого місця: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306);
Представниця позивача: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса робочого місця: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306);
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстр.: АДРЕСА_1 );
Представник відповідача: адвокат Ульянов Сергій Миколайович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 297/н від 24.03.2008, видане Кіровоградською обласною КДКА, адреса робочого місця адвоката: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Святотроїцька, буд. 55, оф. 22).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ