Справа № 206/4713/26 
Провадження № 2-о/206/184/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючий суддя Сухоруков А.О.
присяжні: Лещенко К.М., Хасанової В.О.,
секретар судового засідання Савчукова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», про надання  ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку,
за участю:
прокурора Геник Л.С.,
представника заявника, лікаря-психіатра Біблая Д.Д., 
заінтересованої особи ОСОБА_1 ,
захисника, адвоката Павловського Є.Г.

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 була госпіталізована до КНТ «ДБКЛПД» ДОР» 04.07.2026 о 14 год. 16 хв. у зв`язку з погіршенням психічного стану. Згідно наданої документації, стан погіршився протягом останнього тижня, стала вважати, що її хочуть отруїти, стала агресивною, перестала спати, почала уходити з дому в невідомому напрямку, кидалась на сусідів, не давала їм спати, викидала речі з балкону, ховала речі, документи, виламувала двері в квартирі, кричала, нецензурно лаялася, звинувачувала близьких в крадіжці, кидала в онучку склянку з кип`ятком, банкою, намагалась битися, розбити її телефон. З анамнезу відомо, що в березні перенесла інфаркт мозку. Доставлена БІМ в приймальне відділення КНТ «ДБКЛПД» ДОР. Оглянута черговим лікарем, замахувалась на мед. персонал, кричить, висловлює маячні ідеї отруєння на адресу родичів. На обох передпліччях синці різної давнини. Була госпіталізована до 6 відділення без згоди пацієнта, тому що при відтермінуванні госпіталізації існував значний ризик для життя пацієнта та для оточуючих. 06.07.2026 р. ОСОБА_1 оглянута комісією лікарів КНТ «ДБКЛІД» ДОР. При теперішньому огляді свідомість клінічно не змінена. Скарги не висловлює. Поведінка впорядкована. Мовний контакт утруднений у зв`язку з порушенням мови. Спостерігається мовна афазія. Не може вірно назвати своє ім`я, частково називає дату народження та домашню адресу. Не орієнтована в місці та в поточній календарній даті, країні проживання. Мова дизартрична, аграматична. Відповідає переважно не по суті заданого, мова переривчаста, нерозбірлива. Зісковзує на сторонні теми. Не завжди розуміє звернену до неї мову. Багато запитань залишає без відповідей. Активно лунають маячні ідеї в бік онуки, каже, що «вона хоче її отруїти, погано до неї ставиться, хоче все вкрасти». Показує на руки, на гематоми, каже, що «це онука зробила». Мислення непослідовне, сповільнене, в`язке, ригідне. Увага з важкістю концентрації. Пам`ять знижена на поточні та минулі події. Суїцидальні та агресивні наміри на момент огляду не висловлює. Критика до свого сану порушена, хворою себе не вважає. В клінічній картині у хворої спостерігається параноїдна симптоматика зі стійкими маячними ідеями отруєння та збитку, під впливом яких стала вести себе агресивно, представляє загрозу для себе та оточуючих. Представник заявника просить суд винести рішення про примусову госпіталізацію гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у психіатричний стаціонар без її згоди.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 06 липня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції. Доручено Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити ОСОБА_1 адвоката для здійснення її представництва за призначенням.
У судовому засіданні лікар психіатр заяву підтримала та пояснила, що на даний час вбачаються підстави для госпіталізації, на даний час ОСОБА_1 може задовольнити власні потреби, приймає лікування і не є небезпечною, подальшого лікування у лікарні потребує, забезпечити лікування амбулаторно можна, на сьогоднішній день вона приймає лише таблетовані препарати, якщо і надалі буде приймати лікування її стан буде нормалізовано, її донька та онука її навідують, вони проживають разом.
Прокурор висловила думку, що ОСОБА_1 не потребує примусового лікування та просила відмовити у задоволенні заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні не змогла в зрозумілій формі висловити свою думку.
Захисник адвокат Павловський Євгеній Георгійович просив відмовити у задоволенні заяви.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.
В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.
У судовому засіданні було встановлено, що 04.07.2026 року ОСОБА_1 була госпіталізована до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради за заявою ОСОБА_2 , згідно якої у її бабусі ОСОБА_1 погіршився стан здоров`я, кидалася на неї банками, затискала до вікна, банкою та ріками наносила удари, намагалася таскати за волосся, розбити її телефон, у ночі не давала спати сусідам.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо обґрунтування необхідності госпіталізації до комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» Комунального некомерційного підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» від 06.07.2026 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим свідомість клінічно не змінена. Скарги не висловлює. Поведінка впорядкована. Мовний контакт утруднений у зв`язку з порушенням мови. Спостерігається мовна афазія. Не може вірно назвати своє ім`я, частково називає дату народження та домашню адресу. Не орієнтована в місці та в поточній календарній даті, країні проживання. Мова дизартрична, аграматична. Відповідає переважно не по суті заданого, мова переривчасти, нерозбірлива. Зісковзує на сторонні теми. Не завжди розуміє звернену до неї мову. Багато запитань залишає без відповідей. Активно лунають маячні ідеї в бік онуки, каже, що «вона хоче її отруїти, погано до неї ставиться, хоче все вкрасти». Показує на руки, на гематоми, каже, що «це онка зробила». Мислення непослідовне, сповільнене, в`язке, ригідне. Увага з важкістю концентрації. Пам`ять знижена на поточні та минулі події. Суїцидальні та агресивні наміри на момент огляду не висловлює. Критика до свого стану порушена, хворою себе не вважає. Діагноз: Органічний маячний (шизореноподібний) розлад. F06.2. Висновок: гр.: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.
При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.
Лікар-психіатр ОСОБА_3 у судовому засіданні просила задовольнити заяву. Пояснила, що ОСОБА_1 може задовільнити свої власні потреби, на даний час приймає таблетуванні препарати. На думку лікаря, потребує лікування.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.
У судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що стан ОСОБА_1 обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих.
При цьому суд зазначає, що на момент госпіталізації у комісії лікарів психіатрів існували підстави для висновку про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу.
Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. «е» цієї статті передбачає затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.
Керуючись ст. ст. 2,5,10,141,259,263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги в примусовому порядку - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 липня 2026 року.

Головуючий суддя: Сухоруков А.О.

Присяжні: Лещенко К.М.,

Хасанова В.О.