Справа № 930/2360/26
Провадження 1-кп/930/298/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2026 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 01.09.2026 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026025070000068 за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лопухів, Тячівського району Закарпатської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , 31.08.2026 близько 19:00 години, перебувала разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 на польовій дорозі, що пролягає між селами Лука та Никифорівці Вінницького району Вінницької області, де зустріла свою знайому ОСОБА_4 , де між ними через раніше виниклі неприязні стосунки стався словесний конфлікт.
У подальшому ОСОБА_5 з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті неприязних відносин, підійшла до ОСОБА_4 та обома руками умисно штовхнула останню в ділянку грудей, внаслідок чого остання впала на землю. При цьому ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, сіла зверху на тулуб ОСОБА_4 та умисно завдала їй один удар долонею правої руки в ділянку обличчя та в ході подальшої боротьби ОСОБА_5 нігтями рук спричинила ОСОБА_4 подряпини в області шиї та обличчя.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді подряпин в правій виличній ділянці, в ділянці правої щоки, біля зовнішнього кута рота справа, по передній поверхні шиї справа, які згідно висновку судово-медичного експерта від 02.09.2026 виникли від дії загостреного предмета, можливо нігтями руки людини, 31.08.2026 та відносяться до легких тілесних ушкоджень, (відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).
Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 1 ст. 125 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_6 враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.
Згідно заяви потерпілої ОСОБА_4 , вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.
Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнає свою вину за ч. 1 ст. 125 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченою не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету правопорушення. Добровільність вказаного встановлено із змісту заяви обвинуваченої, складеної за участю захисника.
Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачена та її захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.
Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченої винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_2 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З інформації, наданої Виконавчим комітетом Немирівської міської ради Вінницької області №03-31-2509 від 03.09.2026 року вбачається, що відомості, які характеризують ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі територіальної громади відсутні. Відносно громадянки ОСОБА_2 скарг та нарікань не надходило.
Відповідно до довідки КНП «Немирівська міська лікарня» № 01-11-2842 від 03.09.2026 року, ОСОБА_2 за амбулаторною допомогою до лікаря психіатра та нарколога не зверталася.
З вимоги про судимість від 02.09.2026 року вбачається, що за результатами перевірки відомості щодо притягнення обвинуваченої ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності та наявні судимості відсутні.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_2 раніше не судима, вчинила кримінальний проступок, вину у вчиненні кримінального проступку визнала та щиро розкаялася.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття. 
При цьому, суд вважає недоведеним наявність такої пом`якшуючої обставини, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Так, активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. Визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Вказане узгоджується із правовою позицію Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 263/15605/17. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка вину визнала, щиро розкаялася, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою.
Керуючись ст.ст. 65-67, 125 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватою  ОСОБА_2  у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити  ОСОБА_2  покарання за ч. 1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя ОСОБА_1