Справа № 199/7684/26
(2/199/6197/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

03.09.2026 року          
м. Дніпро

справа №199/7684/26
провадження № 2/199/6197/26

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді Подорець О.Б. 
за участю секретаря Столяренко А.І. 

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:
У червні 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2011 року. Від шлюбу малолітніх та/або неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час позивач досягла віку 64 роки, що відповідає пенсійному віку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте на теперішній час пенсію вона не отримує, оскільки не вистачає страхового стажу. Через суттєве погіршення здоров`я, вона не може працевлаштуватися. Крім того, позивач допомагає здійснювати догляд за онуками совїй доньці, оскільки донька має трьої дітей. Донька допомагає їй по мірі можливості. Відповідач отримує пенсію і може допомагати дружині, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10 червня 2026 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. За клопотанням позивача витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області інформацію про розмір щомісячної пенсії та розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року.
У судовому засіданні позивач просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема пояснила, що вона не має доходу, не може працевлаштуватися за станом здоров`я, а тому просила би щоб відповідач їй сплачував аліменти, оскільки вона потребує щомісячно ліків десь на 600 грн., на їжу, одяг, на парикмахерську. На місяць десь 3000 грн. вона потребує. Вона заперечує, що відповідач добровільно надає їй кошти. 
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки він добровільно надає позивачці 2000 грн., він сам сплачує комунальні послуги. Крім того, позивач не виконує подружні обов`язки, не готує йому їжу, не стирає одяг.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають з 06.09.2011 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №37.
Від шлюбу сторони малолітніх та/або неповнолітніх дітей не мають.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.  Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.
Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла пенсійного віку. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №045750019803 від 10.10.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків за період з 01.11.2013 по 01.10.2014 та з 06.10.2014 по 20.02.2015.
Судом також встановлено, що сторони мають повнолітню доньку – ОСОБА_3 , сім`я якої є багатодітною.
За інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, наданої на виконання ухвали суду від 10.06.2026, ОСОБА_2 отримує пенсію за вислугу років і його дохід з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року склав 174 065,08 грн. З наданої довідки вбачається, що щомісячна пенсія відповідача складає 14724,15 грн. 
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 жовтня 2024 року № 1-1/2023(72/73) у справі за конституційним поданням Верховного Суду про відповідність Конституції України (конституційність) частини четвертої статті 75 Сімейного кодексу України зазначив, що відповідно до Конституції України кожен має право на повагу до його гідності (частина перша статті 28); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48). Людська гідність як джерело всіх прав і свобод людини та їх основа є однією із засадничих цінностей українського конституційного ладу. Із статті 3 Конституції України випливає обов`язок держави забезпечувати охорону та захист людської гідності [друге, третє речення абзацу другого підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(II)/2021]. Людська гідність - це абсолютна цінність, яка притаманна кожній людині; гідність людини ніхто і за жодних обставин не може обмежувати чи заперечувати, як і рівність усіх людей у своїй гідності та невіддільність їхніх засадничих прав [абзац п`ятий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2023 року № 11-р(II)/2023].
Судом також встановлено, що позивач є особою пенсійного віку, пенсію не отримує, не має доходу, а тому вона, у розумінні статті 75 СК України є особою, яка потребує матеріальної допомоги.
Водночас, суд враховує, що відповідач сплачує комінальні послуги за житло, де сторони проживають разом, в розмірі 2000 грн. щомісячно, що визнано позивачкою у судовому засіданні 
Суд не може погодитися з посилання відповідача про його стан здоров`я і як наслідок неможливість ним сплачувати аліменти на дружину, оскільки жодного доказу цим обставинами суду не надано. 
Проте, у судовому засіданні відповідач також визнав свою спроможність сплачувати аліменти на користь дружини в розмірі 2000 грн.
Суд не може погодитися з посиланнями позивача проте, що повнолітня донька сторін не взмозі допомагати матері, оскільки є багатодітною родиною і не має матеріальної можливості, оскільки доказів суду не надано. Водночас, у судовому засіданні позивач пояснила, що коли вона допомагає доньку доглядати онуків, зять сплачує їй 3000 грн.
Частиною 1 статті 79 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ст. 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.  Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
За встановлених обстави, враховуючи, що сторони мають повнолітню доньку, доказів неспроможності якої допомагати матері, суду не надано, суд вважає можливим стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), задовольнивши позов частково.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 279, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 04 червня 2026 року.
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 03 вересня 2026 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 . 

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстраціїя – АДРЕСА_1 . 

Суддя    О.Б.Подорець