Справа № 526/857/26
Провадження № 2/526/912/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

12 серпня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - Киричка С.А.,
з участю секретаря – Широколави О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу№ 526/857/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

30 березня 2026 року Товариство зобмеженою відповідальністю"Фінансова Компанія "Фінтраст Україна", в особі представника позивача Столітнього М.М., звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінтраст Україна" заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 865 грн 31 коп., судовий збір в сумі 2 662 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір № 5319144 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 6000 грн на строк 360 днів: з 15.02.2025 по 10.02.2026. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. 
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_1 . Однак останній не виконав умов кредитного договору, не сплатив кредит та проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором.
У період з 15.02.2025 по 30.10.2025 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами в сумі 12 994 грн 32 коп. 
У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 17,40 грн. 
У подальшому, 30 жовтня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 30/10/2025, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна»» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржника. 
Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання у повному обсязі, тому має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором №5319144 від 15.02.2025 у розмірі 27 865 грн 31 коп, з яких 5 999 грн 99 коп - тіло кредиту; 12 994 грн 32 коп - нараховані проценти первісним кредитором; 5 871 грн 00 коп - нараховані позивачем відсотки за 103 календарних дні; яку разом із судовим збором у розмірі 2 662 грн 40 коп та витратами на правову допомогу розмірі 10 000 грн 00 коп товариство просило суд стягнути з відповідача.
Ухвалою судді Гадяцького районного суду від 02 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.
Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» копію ухвали про відкриття провадження отримав 04.04.2026.
Відповідач ОСОБА_1  цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справіотримав, 17.04.2026.
Від відповідача відзиву на позов, зустрічного позову, будь-яких клопотань, заяв чи доказів не надходило.
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Згідно з ч. 1 :/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_8658/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8658" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, у відповідності до положень ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. 
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.
15 лютого 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 5319144 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 6 000 грн 00 коп, строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом: стандартна процентна ставка становить 0,95% в день, знижена процентна ставка становить 0,0100% в день. Договір та паспорт споживчого кредиту були підписані відповідачем електронним підписом одноразовими ідентифікаторами 36948 та 19851 відповідно.(а.с.74-80,54-55).
Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту.
Згідно інформації наданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 15.02.2025 на платіжну карту № НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 654458363, було перераховано грошові кошти у сумі 6 000 грн 00 коп. (а.с.68).
Таким чином, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на платіжну карту ОСОБА_1 грошові кошти. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання в повному обсязі за договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. 
Відповідно до розрахунку первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» за договором №5319144 від 15.02.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту заборгованість ОСОБА_1 станом на 30.10.2025 становить 21 994,31 грн. з яких: 5 999,99 грн – заборгованість за тілом кредиту, 12 994,32 грн. нараховані проценти за користування грошовим коштами у період з 15.02.2025 року по 30.10.2025 рік, в тому числі враховуючи часткове погашення відповідачем заборгованості, а також штрафні санкції в розмірі 3000,00 грн.
30 жовтня 2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 30/10/2025, згідно з яким до ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги за договором № 5319144 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2025 укладеним з ОСОБА_1 (а.с.42-44).
Згідно з п. 1.1. договору факторингу за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.
30 жовтня 2025 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстрів боржників до договору факторингу №30/10/2025 від 30 жовтня 2025 року та скріпили своїми печатками.
На підставі витягу з реєстру боржників від 30.10.2025 (додаток №1 до договору факторингу від 30.10.2025 №30/10/2025) право вимоги за договором між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 15.02.2025 р. № 5319144 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за кредитом в сумі 21 994,31 грн: 5 999,99 грн - тіло кредиту; 12 994,32 грн - заборгованість за процентами; 3 000,00 грн - штрафні санкції. (а.с. 65-67)
Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ані на рахунки ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», ані на рахунки первісного кредитора.
Таким чином, ОСОБА_1 свої зобов`язання по сплаті тіла кредиту та відсотків не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором № 5319144 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2025 в сумі 27 865 грн 31 коп, яка складається з: суми заборгованості за основним боргом у розмірі 5 999 грн 99 коп, суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором у розмірі 12 994 грн 32 коп, суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Капітал» за 103 календарних днів у межах погодженого строку надання кредиту у розмірі 5 871 грн 00 коп, штрафних санкцій 3000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.
У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що відповідач не повернув ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача за договором № 4002058 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2025 становить: 5 999,99 грн. - тіло кредиту, 18 865,32 грн. сума процентів, з яких, позивач вказав, що додатково нарахував проценти в сумі 5 871,00 грн. за 103 календарних днів (30.10.2025-10.02.2026) в межах строку договору.
Оскільки на момент відступлення права вимоги строк дії Договору № 5319144 про надання коштів на умовах споживчого кредиту ще тривав, матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачем, а тому нарахування відсотків встановлених договором за користування кредитом є правомірним та відповідає умовам кредитного договору.
Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 5319144 від 15.02.2025 року у розмірі 24 865,31 гривень.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено і він діє в Україні по теперішній час.
Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено розмір штрафних санкцій у зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання у розмірі 3 000,00 гривень.
Однак, враховуючи період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, який включає період дії воєнного стану, то суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 24 865,31 грн, тим самим задоволенню підлягає 89,32 % позовних вимог.
Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, копію акту № 17249 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23 березня 2026 року та копію рахунку на оплату № 17249-23/03-2026 від 23 березня 2026 року, згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 10 000,00 гривень.
Оскільки позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати за надання правничої допомоги пропорційно до задоволених позовних вимог ( 89,32%) , що складає 8 932,00 грн., 
Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2 378,06 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,- 

у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822, адреса місцезнаходження: 03045, місто Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2) заборгованість за кредитним договором №5319144 від 15.02.2025 у розмірі 24 865 (двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят п`ять) грн 31 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 5 999 грн 99 коп., заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором, у розмірі 12 994 грн 32 коп., заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Капітал» за 103 календарних днів у межах погодженого строку надання кредиту у розмірі 5 871 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822, адреса місцезнаходження: 03045, місто Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2) судовий збір у розмірі 2 378 (дві тисячі триста сімдесят вісім) грн 06 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 932 (вісім тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн 00 коп.
В решті вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 серпня 2026 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, адреса місцезнаходження: 03045, місто Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: С. А. Киричок