П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/27621/25	

Перша інстанція: суддя Бабенко Д.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Терлецького Д.С., суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи
14.08.2025р. ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив:
визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної служби;
зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ). Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної військової служби з урахуванням раніше виплачених сум.
На обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 у період з 19.05.1987р. по 13.05.1990р. проходив строкову військову службу, а з 27.03.2015р. по 30.05.2025р. військову службу за контрактом. Згідно з наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.05.2025р. №383-ос звільнений в запас Збройних Сил України.
Позивач зазначає, що станом на день звільнення відповідно до наказу від 30.05.2025р. №383-ос вислуга років становить: календарна військова 13 років 01 місяць 26 днів, проте одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення йому нараховано за 10 повних календарних років.
ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (далі – відповідач, військова частина НОМЕР_1 ) подав відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти її задоволення. Відповідач вказав, що під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги не враховано 3 роки строкової військової служби, що відповідає частині другій статті 15 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393, за якими одноразова допомога не виплачується військовослужбовцям строкової військової служби, тобто період строкової військової служби не може бути врахований під час розрахунку належної до виплати військовослужбовцю суми одноразової грошової допомоги.
Одеський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю рішенням від 23.03.2026 р.
Визнав протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної служби.
Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 13 років календарної військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Військова частина НОМЕР_1 (далі також – скаржник) не погодилась з рішенням суду першої інстанції й звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
П`ятий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження ухвалами від 19.05.2026 р. 

Обставини справи
ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, що підтверджується записами військового квитка позивача серії НОМЕР_3 від 10.04.1987р.
Позивач відповідно до записів у військовому квитку проходив строкову військову службу з 20.05.1987р. до 13.05.1990р.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.05.2025р. №383-ОС виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 з 30.05.2025р., якого звільнено у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з наказом від 30.05.2025р. №383-ОС вислуга років позивача станом на 30 травня 2025 р. становить:
календарна: 13 років 01 місяць 26 днів
пільгова: 05 років 03 місяці 20 днів
всього 18 років 05 місяців 16 днів.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 10 повних календарних років служби.
Вважаючи порушеним право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 13 повних календарних років, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Оцінка суду першої інстанції
Суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог дійшов таких висновків.
Згідно з частиною другою статті 15 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393, виплата одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям строкової служби не передбачена, а отже, при звільненні зі строкової військової служби позивач не набув права на виплату такої допомоги та її не отримував.
Отже, відповідно до абзацу двадцять третього підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цей період попередньої військової служби (строкової військової служби) мав бути врахований відповідачем при виплаті одноразової грошової допомоги під час звільнення позивача з військової служби.

Доводи апеляційної скарги
На обґрунтування вимог апеляційної скарги військова частина НОМЕР_1 вказує, що позивач позбавлений права на отримання одноразової грошової допомоги за період проходження строкової військової служби.

Позиція позивача у справі на заявлену апеляційну скаргу
Позивач, належно повідомлений про розгляд даної справи, своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи, правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-XII).
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац перший пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (абзац другий пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII). 
Військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за станом здоров`я (крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу), виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (абзаци перший та другий підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII).
Одноразова грошова допомога, встановлена цим пунктом, не виплачується військовослужбовцям у разі їх звільнення з військової служби через службову невідповідність (абзаци одинадцятий та дванадцятий підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII).
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (абзац двадцять третій підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII).
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, загонах морської охорони, органах охорони державного кордону, закладах освіти, науково-дослідних установах, органах забезпечення та підрозділах спеціального призначення Державної прикордонної служби України визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018р. №558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2018р. за № 854/32306 (далі - Інструкція).
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців військової служби за призовом осіб офіцерського складу) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за умови, що вони звільняються з військової служби за станом здоров`я (підпункт 1 пункту 1 глави 9 розділу V Інструкції).
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, визначена пунктами 1, 2 цієї глави, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (пункт 4 глави 9 розділу V Інструкції).
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (пункт 5 глави 9 розділу V Інструкції).
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 (далі – Порядок №393).
Відповідно до абзаців першого та другого пункту 1 Порядку №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.
Установити, що період строкової військової служби зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а періоди, що зараховуються на пільгових умовах, - для визначення розміру пенсії (пункт 4 Порядку №393).
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та осіб, зазначених в абзаці дев`ятому цього пункту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (абзац восьмий пункту 10 Порядку №393).
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови (абзац десятий пункту 10 Порядку №393).
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України від 30.05.2025р. №383-ОС календарна вислуга років позивача станом на 30.05.2025 р. складає 13 років 01 місяць 26 днів.
Водночас позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення з обрахунку за 10 повних років служби.
При виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, відповідач не врахував період проходження позивачем строкової військової служби.
Отже, відповідно до пункту 4 глави 9 розділу V Інструкції у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, визначена пунктами 1, 2 цієї глави, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Одноразова грошова допомога, таким чином, виплачується з урахуванням періоду попередньої служби військовослужбовців, як виняток – за тієї умови, що такі особи при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Такий висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18.04.2022р. у справі №440/1620/19 та від 25.10.2018 у справі №552/4468/17.
Суд у складі колегії суддів перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вказує на хибність тлумачення цього нормативного припису як такого, що унеможливлює урахування строкової військової служби для цілей застосування абзацу двадцять третій підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII та абзацу восьмого пункту 10 Порядку № 393. 
Такий висновок узгоджується з пунктом 3 глави 9 розділу V Інструкції, в якому визначені підстави, які унеможливлюють виплату одноразової грошової допомоги.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 20.05.1987 р. по 13.05.1990 р. проходив строкову військову службу. Водночас станом на момент звільнення зі строкової служби позивач не набув право на отримання грошової допомоги при звільненні, оскільки одноразова грошова допомога не виплачується військовослужбовцям строкової військової служби.
З огляду на це суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, протиправно не нарахував позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні за 13 повних календарних років, оскільки така нарахована лише за 10 років.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Здійснивши в межах, визначених статтею 308 КАС України, апеляційний перегляд цієї справи, суд у складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.
Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні фактичних обставин, норм матеріального й процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду та відповідно до статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.
З огляду на те, що суд першої інстанції правомірно відніс справу до категорії незначної складності й розглядав її за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 – відмовити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 р. у справі № 420/27621/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до статті 325 КАС України набирає законної сили з дати її ухвалення.
Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, які передбачені в пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.С. Терлецький

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.О. Димерлій