Справа №701/803/26
Номер провадження2/701/613/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року      Маньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді - Маренюка В.Л.
за участю секретаря - Філіпчак Н.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Маньківка заяву по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС", представника позивача: Міньковська Анастасія Володимирівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України,

В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України.
На підставу своїх вимог спирається на те, що 03.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 354411/2263/0095-8.
У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором, 13.02.2014 року суддею Маньківського районного суду Черкаської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 701/104/14-ц, яким позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по кредитному договору № 35441 1/2263/0095-8 від 03.06.2008 року в сумі - 92 842,97 гривень.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір в сумі - 928,43 гривень.
«29» березня 2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/73, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 354411/2263/0095-8 від 03.06.2008 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».
22.09.2020 року Маньківський районний суд Черкаської області виніс ухвалу, якою замінив первісного стягувана - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ 38750239) у справі № 701/104/14-ц, за позовом – ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 354411/2263/0095-8 від 03.06.2008 року.
На підставі протоколу №1706 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 року та наказу № 55-к від 25.07.2024 року назва ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» була змінена на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС». 
Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» є новим кредитором ОСОБА_1 за Кредитним договором № 354411/2263/0095-8 від 03.06.2008 року. Сума заборгованості за рішенням Маньківського районного суду Черкаської області по справі № 701/104/14-ц, складає - 92 842,97 гривень.
Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Водночас формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс1 1).
Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.
Отже, згідно ст. 625 ЦК України. Відповідач зобов`язаний сплатити - 28 664.96 грн., що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. 
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 09.06.2026 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в своєму позові просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з?явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини:
03.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 354411/2263/0095-8.
У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором, 13.02.2014 року суддею Маньківського районного суду Черкаської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 701/104/14-ц, яким позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено та стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по кредитному договору № 35441 1/2263/0095-8 від 03.06.2008 року в сумі - 92 842,97 гривень, а також судовий збір в сумі - 928,43 гривень.
«29» березня 2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/73, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 354411/2263/0095-8 від 03.06.2008 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».
22.09.2020 року Маньківський районний суд Черкаської області виніс ухвалу, якою замінив первісного стягувана - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ 38750239) у справі № 701/104/14-ц, за позовом – ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 354411/2263/0095-8 від 03.06.2008 року.
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підставі протоколу №1706 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 року та наказу № 55-к від 25.07.2024 року назва ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» була змінена на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС». 
Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» є новим кредитором ОСОБА_1 за Кредитним договором № 354411/2263/0095-8 від 03.06.2008 року. Сума заборгованості за рішенням Маньківського районного суду Черкаської області по справі № 701/104/14-ц, складає - 92 842,97 гривень.
Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Водночас формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс1 1).
Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.
Отже, згідно ст. 625 ЦК України. Відповідач зобов`язаний сплатити - 28 664.96 грн.
Основна сума заборгованості за договором:	Сума боргу	
з 23/02/2019 до 23/02/2022,	92 842,97 грн.	
Всього:	92 842,97 грн.	

Інфляційні витрати:
Останній період (23/02/2019 - 23/02/2022)	Індекс інфляції	
березень 2019	100,90	
квітень 2019	101,00	
травень 2019	4 100,70	
червень 2019	99,50	
липень 2019	99,40	
серпень 2019	99,70	
вересень 2019	100,70	
жовтень 2019	100,70	
листопад 2019	100,10	
грудень 2019	99,80	
січень 2020	100,20	
лютий 2020	99,70	
березень 2020	100,80	
квітень 2020	100,80	
травень 2020	100,30	
червень 2020	100,20	
липень 2020	99,40	
серпень 2020	99,80	
вересень 2020	100,50	
жовтень 2020	101,00	
листопад 2020	101,30	
грудень 2020	100,90	
січень 2021	101,30	
лютий 2021	101,00	
березень 2021	101,70	
квітень 2021	100,70	
травень 2021	101,30	
червень 2021	100,20	
липень 2021	100,10	
серпень 2021	99,80	
вересень 2021	101,20	
жовтень 2021	100,90	
листопад 2021	100,80	
грудень 2021	100,60	
січень 2022	101,30	
лютий 2022	101,60	

Розрахунок здійснюється за формулою
ІІС = ( III : 100 )х (ІІ2: 100 ) х ( ІІ3 : 100 ) х ... (ІІZ : 100)
II1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,
ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Останній період
ІІс (100,90:100) х (101,00:100) х (100,70:100) х (99,50:100) х (99,40:100) х (99,70:100) х (100,70:100) х (100,70:100) х (100,10:100) х (99,80:100) х (100,20 100) х (99,70 100) х ( 100,80 100) х (100,80 100) х (100,30 100) х (100,20 100) х (99,40 100) х (99,80:100) х (100,50:100) х (101,00:100) х (101,30:100) х (100,90:100) х (101,30:100) х (101,00:100) х (101,70:100) х (100,70:100) х (101,30:100) х (100,20:100) х (100,10:100) х (99,80:100) х (101,20:100) х (100,90:100) х (100,80:100) х (100,60:100) х (101,30:100) х (101,60:100) = 1.21866444
Інфляційне збільшення:
92 842,97 х 1.21866444 - 92 842,97 = 20 301,46 гри.
3% річних
Розрахунок здійснюється за формулою:
Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
Період прострочення грошового зобов`язання:	Кількість днів у періоді	Сума  	
з 23/02/2019 до 31 /12/2019 92 842,97x3 %х 312 : 365 : 100	312	2 380,85 грн.	
з 01/01/2020 до 31/12/2020 92 842,97 x3 %х 366 : 366 : 100	366	2 785,29 грн.	
з 01/01/2021 до 23/02/2022 92 842,97 х З% х 4 1 9 : 365 : 100	419	3 197,36 грн.	

Всього штрафних санкцій: 8 363,50 гри.
Період прострочення грошового зобов`язання 1097 днів
Всього заборгованість по штрафним санкціям та інфляційному збільшенню за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року 20 301,46 грн. (інфляційне збільшення) + 8 363,50 грн. (штрафні санкції) = 28 664,96 грн.
Відповідно до п. 12 перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до п. 19 перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні заявлених вимог.
Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача.
Керуючись, ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 20, 202, 509, 512, 514, 625, 629 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 38750239) заборгованість нараховану на підставі ст. 625 ЦК України за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р. в сумі 28 664,96 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 96 копійок).
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІН ФІНАНС» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 38750239) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя         В.Л. Маренюк