ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Ткаченко О.Є., Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року Справа № 620/15286/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:? 
Головуючого судді Епель О.В.,? 
суддів:? Компанієць І.Д., Мєзєнцева Є.І.,? 
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 

до  Головного управління Пенсійного фонду України 
в Чернігівській області

про визнання протиправною бездіяльності та 
зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – Відповідач) в якому просив:
- визнати противоправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (по лінії Міністерства внутрішніх справ у розмірі 53% грошового забезпечення) на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (по лінії Національної поліції у розмірі 62% грошового забезпечення), з урахуванням збільшення загальної вислуги на 03 роки 03 місяці 20 днів;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (по лінії Міністерства внутрішніх справ у розмірі 53% грошового забезпечення) на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (по лінії Національної поліції у розмірі 62% грошового забезпечення), з урахуванням збільшення загальної вислуги на 03 роки 03 місяці 20 днів.
2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування додаткової вислуги років перевести ОСОБА_1 за період служби в УМВС України в Чернігівській області з 14.07.2015 по 06.11.2015 та в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області з 07.11.2015 по 05.11.2018;
- зобов`язаноГоловне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області врахувати додаткову вислугу років перевести ОСОБА_1 за період служби в УМВС України в Чернігівській області з 14.07.2015 по 06.11.2015 та в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області з 07.11.2015 по 05.11.2018 (03 роки 03 місяця 20 днів).
У задоволенні позовних вимог в іншій частині – відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пенсіонерам, яким призначена пенсія на підставі Закону №2262-XII та які були прийняті зокрема на службу до Національної поліції, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Також суд констатував, що пенсіонери можуть подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог – відмовити повністю, зазначаючи, що документи для перерахунку розміру пенсії Позивача за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ від ГУ НП в Чернігівській області до Відповідача не надходили. 
При цьому, Апелянт зазначає, що право на перегляд розміру пенсії за новою посадою у зв`язку з повторним звільненням зі служби у Позивача не виникло, оскільки його календарна вислуга років станом на листопад 2024 року становить 18 років.
З цих та інших підстав Відповідач вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. 
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2025 та від 30.09.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду. 
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін з наступних підстав. 
7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до 30.12.2010 проходив службу в ОВС та був звільнений в запас за пунктом 64 «в» Положення про проходження служби (через обмежений стан здоров`я). Станом на день звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні складала 15 років 04 місяці 09 днів, в пільговому - 21 рік 06 місяців 15 днів.
На підставі поданих уповноваженим органом документів Позивачу у 2011 році призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 53% грошового забезпечення (21 рік вислуга років).
Дані факти встановлені рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №620/16719/23, що набрало законної сили, а отже є преюдиційними.
14.07.2015 ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ, 06.11.2015 звільнений зі служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується послужним списком та записами в трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с. 1922, 23).
Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.11.2015 №2 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015 призначений заступником начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (а.с. 14).
Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 02.11.2018 №307 о/с Позивача з 05.11.2018 звільнено зі служби за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 18 років 07 місяців 29 днів, для виплати надбавки за вислугу років 18 років 07 місяців 29 днів, для виплати вихідної допомоги 03 роки 03 місяці 20 днів (а.с. 15).
24.09.2024 Позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про переведення його з пенсії з вислугою років МВС згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України 2262-ХІІ на пенсію за вислугою років НПУ згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України 2262-ХІІ з урахуванням збільшення загальної вислуги на 03 роки 03 місяці 20 днів (а.с. 31 зворот 32).
Листом від 10.10.2024 №14446-13873/П-02/8-2500/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило, що позивач отримує пенсію з 06.11.2018 за вислугу років відповідно до «а» статті 12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (по лінії Міністерства внутрішніх справ України). Документи для перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ від Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надходили (а.с. 33).
8. Нормативно-правове обґрунтування. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями від Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII).
Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги, зокрема на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ Національній поліції мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно зі статтею 12 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент первинного призначення позивачу пенсії) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Водночас статтею 17 Закону №2262-ХІІ передбачено, що вислуга років для призначення пенсії у разі поновлення виплати пенсії після перерви в її одержанні, яка була раніше обчислена особі, яка має право на пенсію за цим Законом, відповідно до законодавства, яке діяло на день попереднього звільнення цієї особи зі служби, перегляду не підлягає.
Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (частина 2 статті 51 №2262-XII).
9. Висновки суду апеляційної інстанції. 
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави дійти висновку, що пенсіонерам, яким призначена пенсія на підставі Закону №2262-XII та які були прийняті зокрема на службу до Національної поліції, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. 
Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з урахуванням умов обчислення вислуги років для призначення пенсії, вислуга років Позивача (яку він набув вже після призначення пенсії) за час проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області, у тому числі з 14.07.2015 по 06.11.2015 в УМВС України в Чернігівській області, становить загалом 03 роки 03 місяці 20 днів.
Отже, до вислуги років позивача, що на час виходу на пенсію становила 21 рік, має бути включена додаткова вислуга років, яка становить 03 роки 03 місяці 20 днів.
Надаючи оцінку доводам Апелянта про те, що документи для перерахунку розміру пенсії Позивача за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ від ГУ НП в Чернігівській області до Відповідача не надходили, колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість та до уваги не приймає, оскільки перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється зокрема й з урахуванням тих додаткових документів, які подані пенсіонерами на час перерахунку (частина перша статті 63 Закону 2262 - ХІІ).
Як вбачається з матеріалів справи, разом із заявою від 24.09.2024 Позивачем було надано Відповідачу копію наказу ГУНП в Чернігівській області від 02.11.2018 місяців № 307о/с, згідно якого вислуга років ОСОБА_1 станом на день звільнення в календарному обчисленні становить 18 років 07 місяців 29 днів.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що вислуга років була розрахована саме уповноваженим органом - ГУНП в Чернігівській області, як на тому наполягає Апелянт.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. 
Отже, доводи апеляційної не спростовують висновків суду і Апелянт не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року – без змін.
10. Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, витрати на сплату судового збору перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 15 липня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: І.Д. Компанієць

Є.І. Мєзєнцев