Справа № 445/2160/23 
провадження № 2/445/54/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 липня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бакаїм М. В. 
секретаря судового засідання Назар С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружя-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Золочівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про про поділ майна подружя.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 07.02.2009 по 20.07.2022 перебував зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу за спільні кошти і спільною працею придбали згідно договорів купівлі – продажу нерухоме майно. В якому просить визнати об?єктами права спільної сумісної власності, набутими ним за час шлюбу з Відповідачем ОСОБА_3 та провести поділ по частині кожному:
1). 19/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 131.53 кв.м., житловою - 49.8 кв.м. з господарськими і можу будівлями та спорудами площею 47.9 кв.м.
2). Земельні ділянки за вказаною адресою для обслуговування житлового будинку,та господарських будівель і споруд(присадибні ділянки), площами:
2.1).0.0077га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0062.
2.2).0,0043га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0033.
2.3).0.0008га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0035.
2.4).0.0008га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0036.
3. Визнати за ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 право власності кожного на 1/2 майна, що становить:
3.1. 19/100 частини житлового будинку загальною площею 65.77 кв.м. з господарськими будівлями та дворовими спорудами площею 23.95 кв.м. по АДРЕСА_1 .
3.2. Земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибні ділянки) по 
АДРЕСА_1 , площами:
2.1). 0.0039га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0062.
2.2). 0.0022га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0033.
2.3). 0.0004 га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0035.
2.4). 0.0004 га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0036.
4. Виділити йому, ОСОБА_1 в натурі:
4.1). 19/100 частини житлового будинку 
АДРЕСА_1 загальною площею 52.12 кв.м. в т.ч:
4.1.1). «0» - Підвал = 33.03 кв.м.
Приміщення: 1- 10.83 кв.м.; V-22.2 кв.м.
4.1.2). І. Перший поверх = 35.6 кв.м.
Приміщення: 1-10 житлова - 18.4 кв.м.; 1-11 санвузол - 4.6 кв.м.; 1-12 кухня.
8.6 кв.м.; Х тамбур - 4.0 кв.м.
4.1.3). господарські будівлі та споруди - гараж з цементних блоків, площею 32.4
кв.М.Всього будинку з підвалом, плошею = 68.63 кв.м., гараж площею 32.4 кв.м.
Виділити Відповідачці ОСОБА_3 :
19/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 :
5.1). П. Мансарда = 62.9 кв.м.
Приміщення: 1-19 житлова - 19.9 кв.м.; 1-20 житлова - 11.5 кв.м.; 1-21 коридор
кв.м.; 1-22 санвузол - 5.1 кв.м.; 1-23 житлова ,-19.0 кв.м.
5.2) господарські будівлі та споруди: два сараї «Б» та «Б-1» площею 15.5 кв.м.
6. Залишити в спільному користуванні сторін до виділення часток будинку в натурі приміщення першого поверху будинку: «Х» -тамбура та (1-10) - житлової кімнати для забезпечення проходу Відповідачці приміщень мансарди.
7. Стягнути з відповідача судові витрати у сумі 8053.63 грн, в т.ч. 1463.68 грн.-
судового збору, 7 500.00грн. -витрати на правову допомогу, що становить 1/2 судових витрат.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити та виділити йому згідно проведеної експертизи по варіанту поділу два, свіввласник 1.
В судовому засіданні відповідачка позов визнала частково, просила виділити їй згідно проведеної експертизи по варіанту поділу першому, свіввласник 1.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.
Статтею 4 ЦПК України та статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що сторони по справі пебували у зареєстрованому шлюбі.Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 20.07.2022 між сторонами розірвано шлюб зареєстрований між 07.02.2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиціїЛьвівські області, актовий запис №8.
Згідно договору -купівлі продажу частки житлового будинку від 17.07.2014 р. ОСОБА_4 продала ОСОБА_1 19/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2014р. ОСОБА_1 є власником19/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка розмірами 0.0077 га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0062 від 15.09.2015 власником є ОСОБА_1 . 
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка розмірами 0.0022га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0033 від 17.07.2014 власником є ОСОБА_1 . 
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка розмірами 0.0008 га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0035 від 19.06.2014 власником є ОСОБА_1 . 
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка розмірами 0.0008 га кадастровий номер:4621810100:02:003:0036. від 19.06.2014 власником є ОСОБА_1 .
Згідно з вимогами ст. 13, 77, 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При вирішенні вказаного спору між сторонами з приводу спірних правових відносин суд керується нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, оскільки вони стосуються права власності на майно, набуте за час шлюбу.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини 4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом.
Нормами частин 1,3 статті 355 ЦК України визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Норми Сімейного кодексу України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна (майно, яке належить подружжю на праві спільної власності та майно, яке є особистою приватною власністю кожного з них).
Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту ( ч.1 ст. 61 СК України).
Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК України).
У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.
До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб ( ч.4 ст. 65 СК України).
Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц (провадження № 61-2446св18), від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц (провадження № 61-8518св18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
У постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що у частині другій статті 328 ЦК України передбачено презумпцію правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, зокрема, якщо інше прямо не випливає із закону. Інше передбачене статтею 60 СК України, згідно з якою будь-яке майно, набуте за час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що приміщення будівлі магазину по АДРЕСА_2 відповідно до ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте сторонами за час шлюбу і за спільні кошти подружжя, а тому є об`єктом поділу в рівних частинах.
Вказані обставини щодо обсягу спільного майна подружжя сторонами підтверджено та не оспорюється.
Відповідно до статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Згідно із статтею 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.
Суд враховує, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У випадку множинності об`єктів нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію.
Тобто, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої у мінімальному розмірі.
Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року в справі № 565/495/18, від 09 червня 2021 року в справі № 537/5528/16, від 12 жовтня 2022 року в справі № 757/64512/16-ц, від 02 серпня 2023 року в справі № 2-7539/09.
Відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК).
Відповідно до висновоку експерта за результатами проведення будівельної-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно -технічної експертизи від 24.04.2024р. запропоновано два варіанти поділу. 
Враховуючи зазначений висновок експертизи, сторони в суді з таким факично погодились, вважають такий реальним, доречним, справедливим та зручним для обох сторін справи, оскільки зможуть належним чином без перешкод будь-кого з них реалізувати. 
Суд також приймає зазначений висновок експертизи до уваги, оскільки він є повним та обгрунтованим, дає чіткі відповіді на поставлені запитання. 
Однак сторони не дійшли щодо спільної згоди щодо поділу будинку, оскільки позивач та відповідач обоє претендують на перший поверх будинку.
Враховуючи обставини справи, та вирішуючи кому із сторін в порядку поділу майна виділити спірне приміщення, суд враховує та бере до уваги інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, суд враховує, що відповідач проживає в даному будинку із спільним дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності суд вважає за можливе в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за відповідачем ОСОБА_2 Співланснику 1 по першому варіанту поділу пропонується виділити наступні приміщення у N?1 на сторінці 38):житловому будинку (див. приміщення позначені лінією зеленого кольору на схемі .У підвалі: приміщення підвалу «V» площею 22,2 кв.м. вартістю 88541,0 грн.
На першому поверсі ??приміщення тамбуру «Х» площею 4,0 кв.м. вартістю 67206,0 грн.
??приміщення житлової кімнати 1-10 площею 18,4 кв.м.; ??приміщення санвузла 1-11 площею 4,6 кв.м.; ??приміщення кухні 1-12 площею 8,6 кв.м. Разом по першому поверху співвласнику 1 відповідачу ОСОБА_2 пропонується виділити приміщень площею 31,6 кв.м. вартістю 396174,0 грн.Всього по першому поверху співвласнику 1 пропонується виділити приміщень вартістю 463380,0 грн.На мансарді ??частину приміщення коридору 1-21 площею 1,4 кв.м. яке розділити каркасною перегородкою товщиною 0,14м з звукоізоляційних матеріалів, площа під перегородкою 0,2 кв.м.; ??приміщення житлової кімнати 1-19 площею 19,9 кв.м.
Всього по мансарді співвласнику 1 пропонується виділити приміщень площею 21,4 кв.м. вартістю 217687,0 грн. Всього співвласнику 1 у житловому будинку виділити приміщень вартістю 769608,0 грн. Також співвласнику 1 пропонується виділити сарай «Б» вартістю 35843,0 грн. та сходи «а4» вартістю 4480,0 грн.Всього співвласнику 1 пропонується виділити будівель і споруд вартістю 809931,0 грн.При даному варіанті поділу будівель і споруд співвласнику 1 пропонується надати у власність земельну ділянку під виділеним йому сараєм «Б» площею 0,0008га (8,0 кв.м.) кадастровий номер 4621810100:02:003:0036 та надати у спільну власність із співвласником 2 земельну ділянку під житловим будинком «AІ» площею 0,0043а (43,0 кв.м.) кадастровий номер 4021810100:02:003:0033, цив. схему N?2 на сторінці 39. Загальна вартість земельних ділянок наданих співвласнику 1 відповідачу становить 5823,0 грн.
Всього по садибі співвласнику 1 пропонується виділити майна (будівель, споруд та земельних ділянок) вартістю 815754,0 грн, що більше ідеальної частки на 20590,0 грн
Цю різницю 20590,0 грн. співвласник 1 відповідач повинен сплатити співвласнику 2 Я.позивачу ОСОБА_7 так як йому виділяються приміщення та будівлі вартість яких більше його ідеальної частки на 20590,0 грн
Співвласнику 2 (1/2 ід.ч.) позивачу  ОСОБА_1  пропонується виділити наступні приміщення у житловому будинку (див. приміщення позначені лінією синього кольору на схемі N?1 на сторінці 38):у підвалі приміщення підвалу «І» площею 10,8 кв.м. вартістю 43074,0 грн.На першому поверсі співвласнику 2 приміщення не виділяються.На мансарді :??балкон «б» вартістю 4480,0 грн, ??частину приміщення коридору 1-21 площею 5,8 кв.м. яке розділити каркасною перегородкою товщиною 0,14м з звукоізоляційних матеріалів, площа під перегородкою 0,2 кв.м.;??приміщення санвузла 1-22 площею 5,1 кв.м.;??приміщення житлової кімнати 1-20 площею 11,5 кв.м.;??приміщення житлової кімнати 1-23 площею 19,0 кв.м. у якій обладнати кухню нішу та в стіні якої відновити закладений дверний проріз для входу з сходової площадки загального користування «XI», а також встановити перегороду для влаштування передпокою шириною 1,5 кв.м. Всього на мансарді співвласнику 2 позивачу пропонується виділити приміщень площею 41,5 кв.м. вартістю 422150,0 грн. Всього співвласнику 2 у житловому будинку виділити приміщень вартістю 469704,0 грн.Також співвласнику 2 позивачу ОСОБА_7 пропонується виділити гараж «В» вартістю 228501,0грн. та огорожу N?1 вартістю 53766,0 грн.Всього співвласнику 2 пропонується виділити будівель та споруд вартістю 751971,0 грн. При даному варіанті поділу будівель і споруд співвласнику 2 пропонується надати у власність земельні ділянки на яких розташований гараж «В» площею 0,077га (77,0 кв.м.) кадастровий номер 621810100:02:003:0062 та діляну площею 0,0008га (8,0 кв.м.) з кадастровими номерами 4621810100:02:003:0035 та надати у спільну власність із співвласником 1 земельну ділянку під житловим будинком «А1» площею 0,0043га (43,0 кв.м.) кадастровий номер 4621810100:02:003:0033, див. схему N?2 на сторінці 39.
Загальна вартість земельних ділянок наданих співвласнику 2 ОСОБА_7 становить 22603,0грн.
Всього по садибі співвласнику 2 позивачу пропонується виділити об?єктів нерухомого
майна (будівель, споруд та земельних ділянок) вартістю 774574,0 грн.
Що менше ідеальної частки на 20590,0 грн.Цю різницю 20590,0 грн. співвласник 1 відповідач повинен сплатити співвласнику 2 позивачу.
При даному варіанті поділу співвласникам необхідно буде провести роботи по відокремленню мереж опалення, електропостачання, газопостачання та водопостачання у приміщеннях які їм надані. Каналізаційною мережею співвласники користуються спільно. Співвласник 1 відповідач використовує існуючі вузли обліку електроенергії, газу та води, співвласнику 2 необхідно встановити власні вузли обліку електропостачання, газопостачання та водопостачання відповідно до технічних умов виданих експлуатуючими дані мережі організаціями.
На думку суду, такий поділ майна буде відповідати інтересам сторін, забезпечуватиме усталений порядок користування ним і збереже цілісність майна з метою задоволення інтересів кожного з подружжя. Означений варіант розподілу будівлі є максимально зручним та справедливим для обох сторін, та враховуючи інтереси іх дітей які проживають із відповідачкою.
Як вказувалось вище, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, зокрема, в натурі (стаття 71 СК України), спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.
Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.
Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.
У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.
Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.
У такому випадку, заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому.
Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, слід виходити з того, що ця норма права не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.
У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.
Крім того, у цій постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду.
Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 3735,90 грн. половину витрат слід стягнути із ОСОБА_2 га користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1867,95 грн.
На підставі ст. 4, 5, 10, 12,13, 76-79, 81-83, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позов задоволити частково.
Визнати об?єктами права спільної сумісної власності, набутими за час шлюбу за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 19/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 131.53 кв.м., житловою - 49.8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами площею 47.9 кв.м.
Земельні ділянки за вказаною адресою для обслуговування житлового будинку, та господарських будівель і споруд(присадибні ділянки), площами:
2.1).0.0077га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0062.
2.2).0,0043га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0033.
2.3).0.0008га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0035.
2.4).0.0008га кадастровий номер: 4621810100:02:003:0036.

В порядку поділу майна визнати за відповідачем  ОСОБА_2  співланснику 1 по першому варіанту поділу виділити наступні приміщення житловому будинку АДРЕСА_1 (див. приміщення позначені лінією зеленого кольору на схемі) .У підвалі: приміщення підвалу «V» площею 22,2 кв.м. вартістю 88541,0 грн.На першому поверсі ?приміщення тамбуру «Х» площею 4,0 кв.м. вартістю 67206,0 грн. ??приміщення житлової кімнати 1-10 площею 18,4 кв.м.; ??приміщення санвузла 1-11 площею 4,6 кв.м.; ??приміщення кухні 1-12 площею 8,6 кв.м. вс
Разом по першому поверху співвласнику 1 відповідачу ОСОБА_2 виділити приміщень площею 31,6 кв.м. вартістю 396174,0 грн.Всього по першому поверху співвласнику 1 виділити приміщень вартістю 463380,0 грн.На мансарді ??частину приміщення коридору 1-21 площею 1,4 кв.м. яке розділити каркасною перегородкою товщиною 0,14м з звукоізоляційних матеріалів, площа під перегородкою 0,2 кв.м.;??приміщення житлової кімнати 1-19 площею 19,9 кв.м. Всього по мансарді співвласнику 1 відповідачу ОСОБА_2 виділити приміщень площею 21,4 кв.м. вартістю 217687,0 грн. Всього співвласнику 1 ОСОБА_2 у житловому будинку виділити приміщень вартістю 769608,0 грн. Також співвласнику 1 виділити сарай «Б» вартістю 35843,0 грн. та сходи «а4» вартістю 4480,0 грн.Всього співвласнику 1 виділити будівель і споруд вартістю 809931,0 грн.При даному варіанті поділу будівель і споруд співвласнику 1 відпоідачу ОСОБА_2 надати у власність земельну ділянку під виділеним йому сараєм «Б» площею 0,0008га (8,0 кв.м.) кадастровий номер 4621810100:02:003:0036 та надати у спільну власність із співвласником 2 позивачем ОСОБА_1 земельну ділянку під житловим будинком «AІ» площею 0,0043а (43,0 кв.м.) кадастровий номер 4021810100:02:003:0033.Загальна вартість земельних ділянок наданих співвласнику 1 відповідачу ОСОБА_2 становить 5823,0 грн. Всього по садибі співвласнику 1 ОСОБА_2 виділити майна (будівель, споруд та земельних ділянок) вартістю 815754,0 грн, що більше ідеальної частки на 20590,0 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 різницю 20590,0 грн. на користь ОСОБА_1 . 

Співвласнику 2 (1/2 ід.ч.)по першому варіанту поділу позивачу ОСОБА_1  виділити наступні приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1 (див. приміщення позначені лінією синього кольору на схемі N?1 на сторінці 38): у підвалі приміщення підвалу «І» площею 10,8 кв.м. вартістю 43074,0 грн.На мансарді :??балкон «б» вартістю 4480,0 грн, ??частину приміщення коридору 1-21 площею 5,8 кв.м. яке розділити каркасною перегородкою товщиною 0,14м з звукоізоляційних матеріалів, площа під перегородкою 0,2 кв.м.; ??приміщення санвузла 1-22 площею 5,1 кв.м.;??приміщення житлової кімнати 1-20 площею 11,5 кв.м.; ??приміщення житлової кімнати 1-23 площею 19,0 кв.м. у якій обладнати кухню нішу та в стіні якої відновити закладений дверний проріз для входу з сходової площадки загального користування «XI», а також встановити перегороду для влаштування передпокою шириною 1,5 кв.м. Всього на мансарді співвласнику 2 позивачу ОСОБА_1 виділити приміщень площею 41,5 кв.м. вартістю 422150,0 грн. Всього співвласнику 2 позивачу ОСОБА_1 у житловому будинку виділити приміщень вартістю 469704,0 грн.Також співвласнику 2 позивачу ОСОБА_7 виділити гараж «В» вартістю 228501,0грн. та огорожу N?1 вартістю 53766,0 грн.Всього співвласнику 2 виділити будівель та споруд вартістю 751971,0 грн. При даному варіанті поділу будівель і споруд співвласнику 2 позивачу ОСОБА_1 надати у власність земельні ділянки на яких розташований гараж «В» площею 0,077га (77,0 кв.м.) кадастровий номер 621810100:02:003:0062 та ділянку площею 0,0008га (8,0 кв.м.) з кадастровим номером 4621810100:02:003:0035 та надати у спільну власність із співвласником 1 земельну ділянку під житловим будинком «А1» площею 0,0043га (43,0 кв.м.) кадастровий номер 4621810100:02:003:0033, див. схему N?2 на сторінці 39. Загальна вартість земельних ділянок наданих співвласнику 2 позивачу ОСОБА_1 становить 22603,0грн. Всього по садибі співвласнику 2 позивачу виділити об?єктів нерухомого майна (будівель, споруд та земельних ділянок) вартістю 774574,0 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 га користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1867,95 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 20.07.2026.

  Суддя 	  М. В. Бакаїм