Справа № 199/5429/26
(3/199/1715/26) 

П О С Т А Н О В А
іменем України
14 липня 2026 року м. Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Сенчишин Ф.М., за участі захисника Сіренка М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованої,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
14 квітня 2026 року о 21 год. 43 хв. ОСОБА_2 в районі будинку № 89 по вул. Щитовій у м. Дніпрі, керувала транспортним засобом «KIA MAGENTIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками сп`яніння (алкогольного та наркотичного), а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні камери працівників патрульної поліції.
ОСОБА_2 , належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася. Її захисник – адвокат Сіренко М.Ю. в судовому засіданні повідомив, що його підзахисна свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки працівниками поліції було допущено ряд порушень. Працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль ОСОБА_2 , в рапорті працівників поліції зазначено поворот без увімкненого покажчика, але така обставина на думку захисту нічим не підтверджена. Окрім цього, протокол не містить конкретизації, ознаки якого саме сп`яніння були наявні у ОСОБА_2 , остання належним чином на огляд на стан сп`яніння не направлялася, направлення їй не вручалося. Зазначає, що ОСОБА_2 спочатку погодилася пройти огляд, однак попросила працівників поліції надати докази вчинення нею порушення ПДР, яке стало причиною зупинки, і після відмови надати такі докази – відмовилася від проходження огляду. Звертає увагу суду на те, що працівники поліції фактично схилили ОСОБА_2 до відмови від проходження огляду, вказавши, що вона сама може пройти огляд та не роз`яснивши наслідки відмови. Просив розгляд справи провести за відсутності ОСОБА_2 .
На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто у відсутність ОСОБА_2 . 
Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останньої повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:
?протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП; 
?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 квітня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_2 було направлено на огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження огляду остання відмовилася;
?рапортом працівника патрульної поліції, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_2 за не увімкнений покажчик повороту, наявність у останньої ознак сп`яніння та її відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;
?переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано відмову  ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Надаючи оцінку запереченням сторони захисту щодо безпідставності зупинки керованого ОСОБА_2 автомобіля, суд виходить з того, що на дослідженому судом відеозаписі зафіксовано, як автомобіль «KIA MAGENTIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на Т-образному перехресті виконує маневр повороту праворуч не ввімкнувши покажчик правого повороту. Саме ця причина зупинки транспортного засобу була оголошена працівником поліції ОСОБА_2 . 
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
Згідно з вимогами п. 9.4 Правил дорожнього руху України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення.
Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.
Керований ОСОБА_2 транспортний засіб був зупинений працівниками поліції з дотриманням вимог п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки в розпорядження працівників поліції була інформація, що свідчила про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, за конкретних вищенаведених обставин, відсутність доказів про подальше притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не спростовує наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу, які доведені іншими допустимими доказами.
Надаючи оцінку запереченням сторони захисту щодо конкретизації, ознаки якого саме сп`яніння були наявні у ОСОБА_2 , суд виходить з того, що за п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є:
?запах алкоголю з порожнини рота;
?порушення координації рухів;
?порушення мови;
?виражене тремтіння пальців рук;
?різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
?поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
?наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
?звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
?сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
?почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Такі ознаки сп`яніння у ОСОБА_2 , як дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя зафіксовані на дослідженому судом відеозаписі, і при цьому такі ознаки як виражене тремтіння пальців рук та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя є одночасно ознаками як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння.
Оскільки частина 1 ст. 130 КУпАП не інших видів сп`яніння, судом уточнено об`єктивну сторони вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, а відповідні заперечення захисника судом відхиляються.
Щодо доводів захисника з приводу того, що ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння через те, що працівники поліції на її прохання не надали докази (відеозапис) вчинення нею порушення ПДР, яке стало причиною зупинки, суд виходить з того, що за приписами ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Вимоги вказаної норми працівниками поліції було виконано і законодавство не містить вимог окрім інформування подія про причину зупинки ще й продемонструвати водієві докази причини такої зупинки. Також законодавство на визначає відмову працівників поліції в наданні доказів на підтвердження причини зупинки транспортного засобу як підставу для відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності ознак сп`яніння.
Надаючи оцінку запереченням сторони захисту щодо фактичного провокування працівниками поліції ОСОБА_2 на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, суд виходить з того, що на дослідженому відеозаписі працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснювали їй наслідки відмови від такого огляду у виді складення відносно неї протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд виходить з того, що  ОСОБА_2 вважається такою, що ознайомлена зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Стороною захисту не надані докази на підтвердження того, що  ОСОБА_2 має будь-які вади психічного чи розумового розвитку. Таким чином,  ОСОБА_2 поза розумним сумнівом, діючи розсудливо, могла співставити свої дії в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з їх наслідками у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого накладення адміністративного стягнення. Попри це ОСОБА_2 усвідомлено та однозначно відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння. З огляду на викладене, відповідні заперечення захисника судом також відхиляються.
Суд кваліфікує дії  ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.
Накладаючи на  ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання  ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
На підставі ст. 40-1 КУпАП з  ОСОБА_2 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3  визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_2 до доходу держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:
-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
-витрати на облік зазначеного правопорушення.
Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя:

14.07.2026