Справа № 562/677/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2026 р. Здолбунівський районний суд 
Рівненської області
у складі: головуючого судді    Шуляка А.С.
при секретарі судового засідання    Камінник В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 04.07.2025-100001519 від 04.07.2025 року у розмірі 10012,40 грн., а також понесені судові витрати.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами 04.07.2025 року укладено Кредитний договір (оферти) № 04.07.2025-100001519. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 1500 грн 00 коп., строком на 189 днів, зі сплатою процентів та комісії. 13.07.2025 року між тими самими сторонами укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту на 2500 грн 00 коп. Також 20.08.2025 року між тими самими сторонами укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту на 3500 грн 00 коп. Крім того, 21.08.2025 року між тими самими сторонами укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту на 4500 грн 00 коп. А також 24.08.2025 року між тими самими сторонами укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту на 5500 грн 00 коп. Відповідно відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 5500 грн 00 коп. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 10012 грн 40 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4110 грн 00 коп., по процентам в розмірі 3452 грн 40 коп. та неустойки в розмірі 2450 грн.
Представником відповідача - адвокатом Ярмольчуком В.С. подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки він є необгрунтованим, недоведеним та таким, що не підтверджений належними і допустимими доказами. Вказує, що до позовної заяви неприєднано докази перерахування відповідачу коштів та ознайомлення його з умовами кредитного договору. Зазначає, що від сплати відсотків він звільняється, як військовослужбовець, який брав безпосередню участь у відсічі збройної агресії проти України. Також вказав, що під час дії воєнного стану в Україні позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойкe.
У відповіді на відзив представник позивача Ларіонов К.О. зазначив, що відповідач не надав жодного належного доказу, який би стосувався предмету доказування на підтвердження не укладення та не виконання умов кредитного договору. Між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом: отримання/ознайомлення відповідача з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), подання відповідачем заявки кредитного договору (кредитної лінії), надсилання відповідачем відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (кредитної лінії). Кредитний договір було укладено у електронній формі, що відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової. Документи, що складають кредитний договір, підписувалися відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий. Позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі, за допомогою інтернет еквайрингу, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Позивач встановив особу відповідача шляхом отримання відповідних даних з системи BankID, які однозначно ідентифікують відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача, просить проводити розгляд справи у відсутності представника, на підставі наявних матеріалів справи. 
Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, у відповідності з ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.07.2025 року між сторонами укладено договір (оферти) № 04.07.2025-100001519 у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерцію» особливостей, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5500 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом процентна ставка «Стандарт» у розмірі 1% за один день користування кредитом та процентна ставка «Економ» - у розмірі 0,5%.
Кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу обумовлені кредитним договором кошти, що підтверджується повідомленнями ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02 березня 2026 року та квитанцією до платіжної інструкції № 20320-1391-260462894 про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта в сумі 5500 грн.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач ОСОБА_1 сплатив передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту на загальну суму 4258 грн 10 коп., а саме: 01.08.2025 року в сумі 3000 грн та 04.09.2025 в сумі 1258 грн 10 коп.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит.
З представленого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідача за договором № 04.07.2025-100001519 від 04.07.2025 року становить 10012 грн 40 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4110 грн 00 коп., по процентам в розмірі 3452 грн 40 коп. та неустойки в розмірі 2450 грн.
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 09.10.2025 року №230 солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 та вибув у відрядження до ВЧ НОМЕР_3 , що також підтверджується тимчасовим посвідченням № НОМЕР_4 .
Аналіз наведених доказів свідчить про те, що відповідач є військовослужбовцем, який брав участь у відсічі збройній агресії проти України.
Закон України «Про соціальнийі правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 вказаного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
У частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовціві членівїх сімей» в редакції, чинній на час укладення кредитного договору, визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021).
ОСОБА_1 відповідає умовам, зазначеним у нормах частини 15 статті 14 Закону, що підтверджується дослідженими судом доказами, а відтак звільняється від нарахування відсотків в сумі 3452 грн 40 коп., за кредитним договором, який не пов`язаний з придбанням майна або транспортного засобу, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України вбачається, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на даний час не припинений.
А тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 2450 грн. за порушення договірних зобов`язань є безпідставними.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості в сумі 1241 грн 90 коп. (5500 грн тіло кредиту - 4258 грн 10 коп. здійснені платежі ОСОБА_1 по поверненню суми кредиту).
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 330 грн 23 коп. (1241 грн 90 коп. х 2662 грн 40 коп./ 11127 грн 74 коп.).
Керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133А, код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором № 04.07.2025-100001519 від 04.07.2025 року в сумі 1241 (одна тисяча двісті сорок одна ) грн 90 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 330 (триста тридцять) грн 23 коп. судових витрат.
У решті вимог позивача відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненскього апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя