ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/7057/26
Номер провадження 22-ц/818/3807/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Савенка М.Є.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2026 року в складі судді Подус Г.С. по справі № 638/7057/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В :

У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – передано на розгляд до Берестинського районного суду Харківської області.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в обґрунтування якої посилається на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на утриманні позивача є неповнолітня дитина, з якою вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, територіальна підсудність їх місця проживання та місця реєстрації самої позивачки відноситься до Шевченківського районного суду м. Харкова.
Просить суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2026 року та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Харкова.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач у заяві не зазначає причину подачі заяви саме за своїм місцем реєстрації та не обґрунтовує жодним чином.
Судова колегія не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.
Згідно ст. 379 ЦПК України:
1. Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржена ухвала суду першої інстанції не відповідає, з огляду на наступне.
За правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що вона разом з неповнолітньою дитиною є внутрішньо переміщеними особами та мешкають за адресою у м. Харкові в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Харкова.
На підтвердження надано довідку від 25 березня 2024 року за № 6326-5003189602 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до вказаної довідки, неповнолітній син ОСОБА_1 разом з самою позивачкою мешкають за адресою АДРЕСА_1 .
Шевченківський районний суд м. Харкова передає справу на розгляд іншому суду, вважаючи, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, посиланням на норму п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.
Однак такий висновок суду є передчасний, порушує норми цивільного процесуального права та не відповідає завданню цивільного судочинства, яка визначена у ст. 2 ЦПК України. Так, згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Частиною 2 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.
Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив та неправильно застосував норми процесуального права, то відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує оскаржену ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду.
Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, питання щодо розподілу судового збору за розгляд апеляційної скарги не вирішується
Керуючись ст. ст. 259, 368, 369 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2026 року скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Харкова.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

М.Є. Савенко