Справа № 159/5080/25
Провадження № 2/159/157/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі :
головуючого судді Чалого А.В.,
за участю секретаря Посполітак Г.О.,
представниці позивачки Самулевич О.М. ,
відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, стягнення аліментів, внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить: визнати батьківство ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 5 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 25.09.2009 між позивачкою та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який було розірвано 26.12.2012. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народився син, ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_6 . В свідоцтві про народження ОСОБА_5 , запис про батька дитини зроблено на підставі ст. 133 СК України. Позивачка зазначає, що на момент народження сина шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано, спільно вони не проживали. Запис про батька дитини ОСОБА_6 було зроблено на підставі ст. 135 СК України. Батьком дітей позивачки є відповідач ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах (спільно проживали, вели спільне господарство, спільно виховували дітей). Проте відповідач відмовився подавати спільну заяву про реєстрацію його батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Крім того, позивачка вказує, що з березня 2025 року відносини з ОСОБА_2 погіршилися, сторони перестали проживати разом. Діти проживають з нею, перебувають на повному її утриманні. Відповідач, хоча й є біологічним батьком дитини, проте добровільно надавати допомогу на їх утримання відмовляється. 
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
25.08.2025 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці.
01.10.2025 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з клопотанням представниці позивачки про відкладення розгляду справи.
24.10.2025 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці.
30.10.2025 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представниці позивачки та відповідача.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.12.2025 призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2026 провадження по справі відновлено, призначено підготовче судове засідання.
27.05.2026 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті у справі №159/9/26.
27.05.2026 до суду надійшла заява представниці позивачки адвокатки Самулевич О.М. про зміну предмета позову.
15.06.2026 до суду надійшла заява представниці позивачки адвокатки Самулевич О.М. про зміну предмета позову, заява щодо остаточного визначення позовних вимог.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
15.07.2026 суд перейшов до стадії ухвалення та проголошення судового рішення.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Представниця позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив, що є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Щодо розміру аліментів зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 3000,00 на кожну дитину щомісячно.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представниця третьої особи в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2012 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.03.2013 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00052456878 від 17.07.2025, батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано ОСОБА_4 , відомості про батька записані відповідно до ст. 133 СК України.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.05.2016 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано ОСОБА_8 (відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що біологічним батьком дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є ОСОБА_2 , який проживав з позивачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, утримував та виховував дітей.
На час розгляду справи відповідачем ОСОБА_4 будь яких заперечень щодо задоволення позовних вимог до суду не надходило.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Конституції України).
Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України.
Частинами 1-3 статті 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Відповідно до статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Частиною 1 статті 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжений до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно, його батьком в актовому записі про народження №256 від 26.03.2013 вказано ОСОБА_4 . 
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Під час розгляду справи встановлено, що в актовому записі про народження №335 від 05.05.2016 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, вказано ОСОБА_8 .
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.12.2025 у справу було призначено молекулярно-генетичну експертизу виконання якої було заплановано на 24.02.2026. 
17.04.2026 до суду надійшло повідомлення № СЕ-19/103-25/16964-БД від 06.04.2026 про неможливість надання висновку, оскільки ОСОБА_2 для відбору зразків букального епітелію до Волинського НДЕКЦ МВС не з`явився.
Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Зазначена норма процесуального права є імперативною щодо правових наслідків ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі. Законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо провести експертизу для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 686/3582/16-ц (провадження № 61-6484св22).
Враховуючи, що ОСОБА_2 ухилився від проведення експертизи, однак в судовому засіданні визнав біологічне батьківство по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже суд прийшов до висновку, що позовні вимоги вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на матеріальний стан відповідача, приймаючи до уваги положення статті 182 та статті 183 СК України, задля забезпечення інтересів дітей, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - 23.07.2025.
На підставі статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 2422,40 гривень судового збору.
Враховуючи, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 998,40 гривень підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.
Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 84, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115, 125, 133, 134, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести до актового запису № 256 від 26.03.2013, який вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про народження ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , зміни і батьком дитини записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , PHOKПП НОМЕР_3 , уродженця с. Софіївка, Новобузького району, Миколаївська області, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », по батькові дитини змінити з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести до актового запису № 335 від 05.05.2016, який вчинений Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про народження ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , зміни і батьком дитини записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , PHOKПП НОМЕР_3 , уродженця с. Софіївка, Новобузького району, Миколаївська області, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах сплати платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 998 (дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 40 копійок.
Позивачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Представниця позивачки: Самулевич Олена Миколаївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №001668 від 22.11.2019.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , PHOKПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції місцезнаходження: вул. Кармелюка, 4, м. Ковель, Волинська область, код ЄДРПОУ 42621254.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 24.07.2026. 

Головуючий: | А. В. ЧАЛИЙ