ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 380/26020/24 пров. № А/857/7908/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
судді-доповідача: Мандзія О.П.,
суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року про відмову у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення у справі №380/26020/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – апелянт, відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо надання відмови у виправленні недостовірних відомостей стосовно позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №11/96 від 29.01.2020 та Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ;
зобов`язати відповідача привести у відповідність в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг) військово-облікові дані ОСОБА_1 згідно з довідкою ВЛК №11/96 від 29.01.2020 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у цій справі позов задоволено повністю.
Вказане судове рішення набрало законної сили та на його виконання позивачу було видано виконавчий лист (а.с.125).
Окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 заяву представника позивача від 01.09.2025, подану в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 , допущеної при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у цій справі, в частині приведення у відповідність у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг) військово-облікові дані ОСОБА_1 відповідно до довідки ВЛК №11/96 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 вжити заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли порушенню п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України під час виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі №380/26020/24 в частині приведення у відповідність у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг) військово-облікові дані ОСОБА_1 відповідно до довідки ВЛК №11/96 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Також визначено відповідачу тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) цієї ухвали для подання суду доказів про вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання судового рішення.
Надалі ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України та просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 подати протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у цій справі.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 у цій справі заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 03.07.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі №380/26020/24. Звіт про виконання рішення суду зобов`язано подати до суду протягом 20 днів, з дня отримання ІНФОРМАЦІЯ_3 цієї ухвали.
02.01.2026 відповідачем у справі подано до суду заяву про виконання судового рішення.
Ухвалою від 16.01.2026 у цій справі у задоволенні заяви представника відповідача про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у цій справі відмовлено повністю.
Ухвалою від 26.01.2026 відмовлено у прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.01.2026 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у цій справі. Визначено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у цій справі, який становить 20 календарних днів з дня отримання цієї ухвали.
Не погоджуючись із цією ухвалою, відповідач оскаржив таку в апеляційному порядку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що державний орган при виконанні рішення суду зобов`язаний діяти виключно в межах повноважень, визначених законом, та не має права перевищувати їх, навіть виконуючи судовий акт.
Виконання рішення здійснюється лише у визначеному законом порядку.
Так, судом першої інстанції було досліджено типову форму Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії ( НОМЕР_2 Регіональної ВЛК (м. Львів), номер якої і вноситься в Єдиний державний Реєстр призовників, військовозобов`язаних, резервістів, додану до Звіту про виконання Рішення суду від 03.07.2025 як доказ обов`язкової наявності документа як завершальної стадії проходження військовозобов`язаним ОСОБА_2 військово-лікарської комісії, однак, проігноровано вимоги п. 20.2 Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (в редакції станом на дату проходження огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 в 2020 році) про затвердження штатною ВЛК Постанови військово-лікарської комісії при районному центрі комплектування та соціальної підтримки. 
Вказано, що трактувати зазначені правовідносини у спосіб, який запропоновано судом першої інстанції, означало б нехтувати існуючим правовим порядком в цій сфері й зводити нанівець завдання такої стадії призову громадян на військову службу під час мобілізації як проходження медичного огляду Військово-лікарською комісією.
Апелянт просив скасувати ухвалу про відмову у прийнятті звіту відповідача про виконання судового рішення від 26.01.2026.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому наголосив, що відповідач оскаржує ухвалу суду, постановлену в порядку встановлення судового контролю відповідно до ст. 382-3 КАС України.
Отже в межах даного провадження не можуть переглядатися мотиви чи підстави прийняття рішення суду, в порядку встановлення судового контролю, за якими винесено оскаржувану ухвалу, а лише дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали – в межах доводів апелянта.
Належним виконання судового рішення, яке набрало законної сили, є внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку з урахуванням відомостей про його непридатність до військової служби виключенням з військової служби.
Проте, відповідачем проігноровано висновки, правову оцінку надану судом у мотивувальній частині судового рішення, а також і резолютивну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.20205 у цій справі та дійшов до безпідставного висновку про необхідність затвердження довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.01.2020 №11/96 Висновком (довідкою) ВЛК вищого рівня.
Отже на виконання судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 повинен був внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення позивача з військового обліку.
Однак на виконання судового рішення відповідач жодних дій не вчинив.
Незгода відповідача з судовим рішенням по суті, в тому числі мотивами його прийняття не можуть бути підставою для його невиконання.
При цьому відповідач правом на оскарження судового рішення не скористався.
За таких обставин, твердження ІНФОРМАЦІЯ_5 про незгоду з таким рішенням не є підставою ані для його невиконання, ані для неподачі звіту, ані для скасування оскаржуваної ухвали суду.
Позивач просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
21.04.2026 від апелянта надійшла заява про виконання відповідного судового рішення.
24.04.2026 від позивача надійшла заява про те, що оскільки рішення суду виконано, на поданні звіту відповідачем і, відповідно, розгляді такого звіту позивач не наполягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
З врахуванням приписів п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Відмовляючи у прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_5 та встановлюючи новий строк для подання відповідного звіту, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач проігнорував висновки, правову оцінку, надану судом у мотивувальній частині судового рішення, а також і резолютивну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі №380/26020/24, та дійшов до безпідставного та необґрунтованого висновку про необхідність затвердження Довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.01.2020 №11/96 Висновком (Довідкою) військово-лікарською комісією вищого рівня.
З`ясовані обставини, з позиції суду першої інстанції, беззаперечно свідчили про те, що рішення суду відповідач не виконав.
Суд за наслідками розгляду питання про прийняття звіту про виконання рішення суду, не з`ясував наявності підстав вважати, що відповідач навів обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення у повному обсязі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 382-3 КАС України суд за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382-3 КАС України суд наділений повноваженнями відмовити у прийнятті звіту, якщо:
- суб`єкт владних повноважень не навів обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або
- заходи, які вживає суб`єкт владних повноважень для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення, або
- звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 КАС України.
Згідно з ч. 3 ст. 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 9 ст. 382-3 КАС України суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 КАС України.
Згідно з ч. 10 ст. 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 11 ст. 382 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до ч. 3 ст. 382-1 КАС України.
Метою становлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, який здійснюється в порядку, встановленому статтями 287, 382, 382-3, 383 КАС України, є забезпечення своєчасного й повного виконання судового рішення. Такий контроль не передбачає повторного розгляду за заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, первісно заявлених такою особою позовних вимог.
Апеляційний перегляд ухвали про прийняття або відмову в прийнятті звіту про виконання судового рішення не передбачає апеляційного перегляду ухваленого на користь особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, судового рішення, яке набрало законної сили, перевірки його законності і обґрунтованості.
В іншому разі було б порушено надважливий для забезпечення поваги до суду, його рішень та дієвості всієї системи правосуддя в державі, керованій правовладдям, принцип остаточності судового рішення (абзац перший підпункту 7.7 пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.11.2023 № 10-р(ІI)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах).
Надаючи оцінку оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, суд у складі колегії суддів вважає необхідним наголосити, що порядок і спосіб, у який судове рішення від 03.07.2025 у цій справі, чітко встановлений в його резолютивній частині.

Зокрема, в окремій ухвалі від 09.10.2025 зазначено, що належним виконанням судового рішення, яке набрало законної сили, є внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку з урахуванням відомостей про його непридатність до військової служби з виключення з військового обліку.
На виконання окремої ухвали від 09.10.2025 у цій справі відповідач подав заяву про виконання ухвали суду від 10.11.2025, у якій вказав, що на виконання відповідного судового рішення вчинено такі дії: проведено заняття з лікарями ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 по вивченню Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 з метою недопущення в подальшому недоліків при проведенні обстеження різних категорій військовозобов`язаних (солдатів, сержантів запасу та офіцерів запасу); вказано на недопустимість порушень законодавства України з питань військового обліку начальникам відділень ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_1 двічі викликано для впорядкування медичної документації на його ім`я, однак він жодного разу не прибув; 11.08.2025 та 01.08.2025 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 скеровано листи з метою подальшого звернення за підпорядкованістю до розпорядника Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів із пропозиціями про зміну порядку здійснення процедур автоматичного блокування файлів, завантажених із джерел, відмінних від авторизованих завантажень (для офіцерів запасу з метою внесення інформації про придатність до військової служби обов`язковим є зазначення номера протоколу 16-ї регіональної ВЛК - у довідці ВЛК на ім`я позивача така інформація відсутня).
Надалі позивач звернувся із заявою про встановлення судового контролю, оскільки судове рішення у цій справі у спосіб, що у ньому визначений не виконано.
Оскільки відповідач не надав доказів виконання судового рішення, суд зобов`язав відповідача подати відповідний звіт в оскарженій ухвалі від 16.12.2025 та надав строк на його подання.
02.01.2026 відповідач подав заяву про виконання судового рішення.
Так, відповідач зазначив, що положення ст. 37 Закону України від 21.10.1993р. №3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в усіх редакціях) в частині такої підстави як визнання непридатним до військової служби за станом здоров`я не містять ані підстав для абсолютного та незворотного у часі скасування чи припинення військового обов`язку, ані застереження про те, що майбутня законодавча зміна медичних вимог до стану здоров`я військовозобов`язаного унеможливлює відновлення військового обліку громадянина України чоловічої статі, який раніше помилково чи безпідставно або на підставі раніше діючого законодавства був виключений з військового обліку з причини визнання непридатним до військової служби у минулому. Оскільки військовий обов`язок за змістом статей 17 і 65 Конституції України не може бути кваліфікований ані у якості міри юридичної відповідальності, ані у якості покарання, то приписи статті 58 Конституції України слід визнати незастосовними саме до суспільних відносин з приводу порядку виконання військового обов`язку (на відміну від юридичних наслідків невиконання чи неналежного виконання військового обов`язку), а відтак, усі управлінські волевиявлення суб`єктів владних повноважень з приводу порядку виконання громадянином України чоловічої статі військового обов`язку повинні гуртуватись виключно на нормах чинного на конкретну календарну дату національного закону України без ретроспективного застосування приписів законодавства, котре є недіючим.
До повноважень ВЛК регіону (16-та ВЛК) згідно з п.2.4 Глави 2 Розділу І Положення №402 віднесено, зокрема: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; огляд військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; прийняття постанов згідно з Положенням, контроль, розгляд, затвердження, за наявності підстав - не затвердження, перегляд, відміна або скасування постанов підпорядкованих ВЛК ; направлення у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів; прийняття постанови, а за необхідності перегляд свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).
Відповідно до спеціального застереження, яке міститься у п.п.2.4.6 Глави 2 Розділу І Положення №402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Однак, за жодною із надісланих повісток для проходження медичного огляду з метою затвердження рішення позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 - не прибув.
За змістом п.п.2.8.5 Глави 2 Розділу І Положення №402 у порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. В особливий період перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями - шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК.
Відповідно до п.20.2 Глави 20 Розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК. Постанови позаштатних ВЛК, які сформовані в паперовій формі, затверджуються в порядку, передбаченому пунктом 22.4 глави 22 цього розділу. Можливі форми постанов ВЛК перелічені у п.20.3 Глави 20 Розділу ІІ Положення №402 і стосуються управлінських волевиявлень із застосуванням мовних конструкцій: «придатний», «непридатний», «потребує», «тимчасово непридатний».
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до Положення), постанови про тимчасову непридатність оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних ТЦК та СП. Після затвердження постанови, протокол засідання штатної ВЛК передається з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня після затвердження.
Таким чином, службові особи ІНФОРМАЦІЯ_5 не вносять відомості в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних, резервістів вручну, система самостійно генерує прийнятий штатною Комісією протокол, і як наслідок - відомості про виключення військовозобов`язаного з обліку.
Зауважив, що оператором ІНФОРМАЦІЯ_5 внесено всі можливі дані позивача.
Представник позивача у заяві від 06.01.2026 наголосила, що відповідачем судове рішення від 03.07.2025, яке набрало законної сили, не виконано. Витяг з реєстру, який доданий до заяви, не підтверджує жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення, адже інформація про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (постанова ВЛК) внесена до звернення до суду.
Проте, інформація про виключення позивача з військового обліку досі до реєстру не внесена Наголосила, що незгода з судовим рішення не є підставою для його невиконання.
Наголосила, що помилка відповідача не може виправлятися за рахунок особи, якої така помилка стосується, а тому виклики за повістками для уточнення даних військовозобов`язаного, яким позивач не є, додаткового проходження ВЛК є порушенням прав позивача та не свідчить про виконання судового рішення.
Просила відмовити у прийнятті звіту та накласти штраф на керівника відповідача.
Суд першої інстанції з`ясував, що відповідач проігнорував висновки, правову оцінку, надану судом у мотивувальній частині судового рішення, а також і резолютивну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі №380/26020/24, та дійшов до безпідставного та необґрунтованого висновку про необхідність затвердження Довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.01.2020 № 11/96 Висновком (Довідкою) військово-лікарською комісією вищого рівня. Вказане свідчить про те, що рішення суду відповідач не виконав.
Оскільки відповідач не навів обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення у повному обсязі, а тому дійшов висновку, що у прийнятті звіту від 02.01.2026 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі № 380/26020/24 необхідно відмовити.
Крім того, на такій стадії судового контролю за виконанням рішення суду, не встановлено умисних винних дій керівника відповідача, що спрямовані на ухилення від виконання рішення, а тому суд першої інстанції не вважав за необхідне застосовувати санкції, визначені ст. 382 КАС України.
У зв`язку з викладеним, з метою належного виконання рішення суду встановлено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі № 380/26020/24, який становить двадцять календарних днів з дня отримання цієї ухвали.
У тексті апеляційної скарги відповідач фактично висловлює незгоду зі змістом судового рішення від 03.07.2025 у цій справі, яке набрало законної сили, а також не погоджується із способом відновлення порушених прав позивача, який визначений судом першої інстанції як зобов`язання відповідача привести у відповідність у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів (Оберіг) військово-облікові дані ОСОБА_1 відповідно до довідки військово-лікарської комісії №11/96 від 29.01.2020 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Наведені доводи і міркування не спростовують остаточності ухваленого судом першої інстанції рішення на користь особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, його належне вручення сторонам у справі, що ними не заперечується і підтверджується матеріалами справи.
Як зазначено, апеляційний перегляд ухвали про прийняття або відмову в прийнятті звіту про виконання судового рішення не передбачає апеляційного перегляду ухваленого на користь особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, судового рішення, яке набрало законної сили, перевірки його законності і обґрунтованості.
Апеляційний суд при перевірці оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, ураховує правовий висновок Верховного Суду, який викладено у постанові від 31.10.2018 у справі №704/1547/17 та у постанові від 10.02.2022 р. у справі № 160/13013/19, за яким за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту, тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.
Щодо посилання скаржника на дефектність мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, то наведені доводи і міркування відповідача не спростовують остаточності постановленого судом 
При цьому, з огляду на завдання та основні засади адміністративного судочинства, станом на момент постановлення оскарженої ухвали суд першої інстанції перевірив фактичні обставини щодо виконання судових рішень в цій справі та встановив, що таке є невиконаним.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.01.2026 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у цій справі та встановлення нового строку для подання відповідного звіту.
За наслідками аналізу долучених до заяви від 02.01.2026 документів апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при постановленні ухвали від 26.01.2026 належно встановив фактичні обставини щодо невиконання судового рішення від 03.07.2025 у цій справі та надав їм належну правову оцінку, за наслідками якої відмовлено у прийнятті звіту відповідача від 02.01.2026 про виконання судового рішення та надав відповідачу новий достатній строк для його виконання. 
Своєю чергою, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що відповідно до ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 встановлено новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у цій справі.
21.04.2026 відповідачем у цій справі повідомлено про виконання судового рішення та 24.04.2026 позивач також повідомив про виконання судового рішення.
Однак вказані заяви не впливають на оцінку правомірності ухвали від 21.01.2026, а оцінку відповідним обставинам буде надано судом першої інстанції за наслідками розгляду відповідних заяв та, у наслідку, буде постановлено відповідну ухвалу про прийняття/неприйняття звіту про виконання такого судового рішення.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №380/26020/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя | | О. П. Мандзій
судді | | Л. Я. Гудим
| | В. Я. Качмар