Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/2766/25
Провадження № 2/935/377/26
РІШЕННЯ
Іменем України
23 липня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Щербаченко І.В.,
за участю секретаря судового засідання Кумечко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Добробут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з договором споживчого кредиту,-
встановив:
Голова правління Кредитної спілки «Добробут» звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заборгованість за Договором споживчого кредиту №1242 від 08.04.2021 у розмірі 7490 грн. 72 ком. та судовий збір у сумі 3028,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08.04.2021 між Кредитною спілкою «Добробут» та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту № 1242 відповідно до якого надали йому кредит в сумі 13 520,00 грн. стоком на 18 місяців, тобто до 08 жовтня 2022 року. Поручителями виступили: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Відповідно до договору поруки від 08.04.2021 в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, відсотків. Однак ОСОБА_4 , зобов`язання за договором кредиту не виконує, порушив графік сплати кредиту, що призвело до його невиконання. Спілка зверталась за вимогою до ОСОБА_4 щодо виконання зобов`язання за договором кредиту та до поручителів, однак безрезультатно. Строк дії Договору закінчився 8 жовтня 2022 року, однак зобов`язання за договором кредиту не виконано, а тому звернулись до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань до суду не подано.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань до суду не подано.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань до суду не подано.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів справи, 08.04.2021 між Кредитна спілка «Добробут» та ОСОБА_4 укладено Договір споживчого кредиту №1242, згідно умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 13520,00 грн, строком на 18 місяці, з 08.04.2021, процентна ставка за договором 62% річних, загальна вартість кредит 64787,03 грн. (8-10).
В забезпечення виконання зобов`язань відповідачем по кредитному договору № 1242 від 08.04.2021 між Спілкою та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені договори поруки від 08.04.2021, що підтверджується копіями цих договорів 
Відповідно до умов п.1.1, 3.1, 3.2. Договорів поруки, поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором, що укладений між кредитором і боржником.
Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або належним чином не виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором №1242 від 08.04.2021.
Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитодавцем. Поручитель відповідає по зобов`язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його користування, можливих судових витрат, а також за відшкодування збитків, включаючи упущену вигоду, завданих Кредитодавцю невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитнопо договору.
Пунктом 3.3. Договорів поруки визначено, що поручитель зобов`язується нести відповідальність перед кредитором, по зобов`язаннях позичальника, що залишились ним невиконані в разі смерті.
Відповідно до п. 4.1. Договорів поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами та дії протягом 5 (п`яти) років від дня спливу строку виконання зобов`язання за кредитним договором.
Відповідно до ордеру №11 до заяви на видачу готівки від 08 квітня 2021 р. ОСОБА_4 отримав від відділення ВСП КС «Добробут» м. Коростишів 13 520,00 грн. на підставі договору №1242 від 08.04.2021.
Однак, позичальник своїх зобов`язань за Договором споживчого кредиту №1242 від 08.04.2021 року належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.10.2025 становить 13 520,00 грн. 
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як було встановлено судом, позичальник за основним зобов`язанням ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У договорі поруки від 08.04.2021, наявна умова, що поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань позичальника в разі його смерті.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ще й до відкриття провадження і до подачі позовної заяви до суду.
Ухвалою суду 24 березня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог КС «Добробут» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Відкрито провадження за позовом Кредитної спілки «Добробут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Тобто, позивачу достеменно стало відомо про смерть боржника.
Велика Палата Верховного суду у постанові від 09.10.2024 у справі № 638/1046/14-ц (14-12цс24) зробила правовий висновок щодо пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину та виснувала наступне:
Відповідно до приписів статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явлення свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є строками, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.
Наявність встановлених законом строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців забезпечує юридичну визначеність та стабільність цивільного обороту.
Встановлення темпоральних обмежень як для подання заяви про прийняття чи відмову від спадщини, так і для пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців боржника збалансовує інтереси учасників спадкових відносин та унеможливлює продовження стану невизначеності у цивільних відносинах, які зазнають змін у зв`язку зі смертю одного з їх учасників.
Велика Палата Верховного Суду вже зазначала, що оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника регламентуються приписами статті 1281 ЦК України. Тобто стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених порукою (іпотекою). Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань (див.: пункти 55-62 постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, пункт 69.5 постанови від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц, пункт 39 постанови від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, пункт 99 постанови від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17).
Під час вирішення спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника суди для правильного вирішення справи першочергово повинні встановити, чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, тобто чи вчинив кредитор потрібні дії у матеріальних відносинах.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, зокрема, претензії кредиторів.
За змістом наведених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України подана кредитором претензія є однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи. Кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені особи спадкоємців взагалі.
Відповідно до пункту 3.11.17 розділу 3 «Правила вчинення окремих видів нотаріальних дій» Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, консул за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, консул повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.
Отже кредитор у матеріальних відносинах може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника відповідно до вимог статті 1281 ЦК України в один із таких способів: безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям); опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульські установи).
Вибір конкретного способу пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.
Водночас кредитор, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта цієї статті).
Зі спливом строків, визначених статтею 1281 ЦК України, і непред`явленням кредитором вимог до спадкоємців боржника, такий кредитор позбавляється права вимоги, тобто відповідне цивільне право припиняється, а кредитор втрачає можливість вимагати в суді захисту відповідного права.
В матеріалах справи не містить доказів, що Кредитна Спілка «Добробут», зверталась у строки встановлені статтею 1281 ЦК України з вимогою до спадкоємця боржника, а ні до нотаріуса.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів, як з поручителя за основним зобов`язанням, то суд керується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 638/1046/14-ц (14-12цс24), відповідно до якого Верховний Суд роз`яснив таке.
Розрізняють основні зобов`язання та додаткові (акцесорні) зобов`язання. Основні зобов`язання можуть існувати самостійно без додаткового (акцесорного) зобов`язання, тоді як додаткові (акцесорні) зобов`язання виникають лише за наявності основного зобов`язання та нерозривно пов`язані з ним.
У законодавстві не наведено визначення акцесорних зобов`язань. Водночас у статті 266 ЦК України йдеться саме про основну та додаткову вимоги, тобто фактично про основне та акцесорне зобов`язання.
Частиною першою статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (частини перша, друга статті 553 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.
У наведених нормах права чітко простежується акцесорність поруки та її додатковий характер, який проявляється у неможливості існування поруки окремо від основного зобов`язання. Вимоги до поручителя можуть бути пред`явлені лише у разі чинності основного зобов`язання та (якщо в договорі не передбачено інше) лише у тому обсязі, що й до основного боржника.
Як зазначено вище, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором строків пред`явлення вимог до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, позбавлення права вимоги такого кредитора за зобов`язаннями, які існували у померлого божника.
Аналіз правил частини першої статті 559 ЦК України, частин другої, четвертої статті 1281 ЦК України дає підстави для висновку, що у разі пропуску кредитором строків пред`явлення вимог до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, кредитор позбавляється прав вимоги як за основним зобов`язанням, так і за додатковим зобов`язанням (порукою), які не можуть існувати окремо від основного зобов`язання.
Отже, приписи частини першої статті 559 ЦК України щодо припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов`язанням не передбачають жодного винятку, тому сплив строків, визначених частинами другою, третьою статті 1281 ЦК України, який має наслідком припинення права вимоги кредитора за основним зобов`язанням, одночасно має своїм наслідком позбавлення кредитора права вимоги за додатковими зобов`язаннями (порукою) незалежно від того, хто є спадкоємцями померлого боржника - цей самий поручитель чи інші особи.
Оскільки позивач не надав доказів наявності правонаступника померлого позичальника ОСОБА_4 (спадкоємця, який належним чином прийняв спадщину) та згоди поручителів забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, позовні вимоги про стягнення з поручителів заборгованості померлого позичальника за кредитним договором не підлягають задоволенню.
Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача з відповідачів в порядку ст.141 ЦПК України сплаченої позивачем суми судових витрат, які складаються із судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265,274, 280-282,352, 354, 355 ЦПК України,
ухвалив:
В задоволенні позову Кредитної спілки «Добробут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з договором споживчого кредиту, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію рішення направити сторонам.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Кредитна спілка «Добробут» (місцезнаходження за адресою: пров. Кооперативний,2б, м. Баранівка, Житомирська область, 12701, ЄДРПОУ 25837443).
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Судове рішення складено 23.07.2026 року.

Суддя І.В. Щербаченко