ЄУН 932/19764/25
 
Провадження № 2/932/6587/25
 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 серпня 2026 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря – Тимощук К.А.
позивач: ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів».
відповідач: ОСОБА_1 
розглянувши у заочномувідкритому судовому засіданні в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача
Позивач ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 26.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 71753589. 
Станом на дату звернення до суду заборгованість  ОСОБА_1  не сплачена та складається з 9500 грн 00 коп. заборгованості за основною сумою боргу, 855 грн 00 коп. заборгованості за процентами, 1425 грн 00 коп. заборгованості за комісією, 4560 грн 00 коп. заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування, а всього – 16 340 грн 00 коп.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 71753589 від 26.03.2025 в розмірі 16 340 грн 00 коп., судові витрати, які складаються з 2422 грн 40 коп. судового збору та 4500 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві прохав розглянути справу без його участі, додатково зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач до суду не з`явилась, повідомлялась про виклик до суду у встановлений цивільним процесуальним законодавством спосіб, відзиву, а також будь-яких заяв або клопотань судові не надала.
Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 22.01.2026 року по справі було відкрито провадження та призначено судове засідання на 10.30 год. 30 квітня 2026 року.
30.04.2026 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладений на 28.07.2026.
В судовому засіданні 28.07.2026 через повторну неявку відповідача, що повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 26.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71753589.
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
У підпунктах 2.2.1-2.24 п. 2 договору позики сторони обумовили параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума кредиту становила 9500 грн; комісія за надання кредиту 15, 00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1425 грн 00 коп.) строк позики (строк договору) 30 днів; процентна ставка 0, 300 %/день (фіксована); дата надання позики 26.03.2025; дата повернення позики (останній день) 24.04.2025; денна процентна ставка/день 0, 800 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 4 %; пеня 4% за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1399, 08 %; орієнтовна загальна вартість позики 11780 грн 00 коп.
Згідно розрахунку заборгованості, що підготовлений позивачем, суд встановив, що, станом на 25.08.2025, сукупна заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору позики становить 16340 грн 00 коп., з яких: 9500 грн 00 коп. сума заборгованості за тілом позики, 855 грн 00 коп. заборгованість за процентами, 1425 грн 00 коп. заборгованості за комісією, 4560 грн 00 коп. заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування
V. Оцінка суду
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно доч.1,3,4,7ст.11Закону України «Про електроннукомерцію» №675-VIIIвід 03.09.2015(далі Закон№675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, суд встановив, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови її надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких правочинів на зазначених у них умовах шляхом підписання договору позики.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими базовими процентами за користування відповідачем сумою позики, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами договору позики, встановив, що їх розмір визначений правильно.
Щодо нарахування позивачем розміру боргу заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статей 1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця (позикодавця) нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (позикою) припиняється. Права та інтереси кредитодавця (позикодавця) в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц.
За умовами укладених сторонами договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 26.03.2025 надало позичальнику суми позики, а останній зобов`язувався повернути надані позики у повному обсязі протягом 30 днів, тобто до 24.04.2025.
Таким чином, позикодавець, відповідно до ст. 1048 ЦК України, має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування сумою позики у межах погодженого сторонами строку позики. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати, передбачені договором позики та Додатковою угодою, проценти.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за договором позики в розмірі 4560 грн 00 коп. включає період з 25.04.2025 до 06.05.2025, який виходить за межі строку позики, який встановлений на строк 30 днів.
Водночас позивачем не заявлено позовної вимоги про стягнення суми позики з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у порядку, передбаченому ч.2 ст.625 ЦК України.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо стягнення із відповідача 4560 грн 00 коп. в рахунок заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику слід відмовити.
Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом та відсотками загальною сумою 11 780 грн.
00 коп.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Позивачем заявлено вимоги про стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд задовольнив вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за договором позики частково, тому із відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 1730 грн 29 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) звернено увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим («East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (заява № 19336/04, § 268)).
Виконання договору від 20.08.2025 року з боку адвоката Ткаченко Ю.О. підтверджується витягом з акту № 1-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025 від 08.09.2025, актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, платіжною інструкцією в національній валюті від 18.09.2025 року № 89f60f.
Оскільки суд задовольнив вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за договором позики частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн 00 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,10-13,259,265,280-282,352,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (ЄДРПОУ 398619124, площа Арсенальна, 1Б, м. Київ, 01010) заборгованість за кредитним договором № 71753589 від 26.03.2025 в загальному розмірі 11 780 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (ЄДРПОУ 398619124, площа Арсенальна, 1Б, м. Київ, 01010) судовий збір в розмірі 1730 (одна тисяча сімсот тридцять) грн 29 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі ) грн 00 коп.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуто Шевченківським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11.08.2026.

Суддя: І.В. Петунін

07 серпня 2026 року