125/1795/25 
1-кп/125/109/2025 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2026 року         м.Бар

Барський районний суд Вінницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 

з участю:  
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 
представника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025025140000078 від 25.08.2025 року про обвинувачення: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, раніше не судимої, 
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 25.08.2025 в період часу приблизно з 15 год. 00 хв. по 16 год. 15 хв. не маючи відповідного дозволу на зайняття водним добувним промислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи незаконно здійснити вилов водних біоресурсів, прибула на русло річки Рів, що знаходиться в адміністративних межах села Войнашівка Жмеринського району Вінницької області.
Діючи умисно, в порушення вимог ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», п. 4.1 Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, а також наказу Вінницького рибоохоронного патруля від 11.08.2025 № 67 «Про затвердження періодів линьки раків, в які забороняється вилов річкових раків в рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) Вінницької області на період їх другої линьки у 2025 році», яким встановлено заборону на вилов річкових раків у період з 15 серпня 2025 року по 30 вересня 2025 року включно, обвинувачена використовувала заборонені знаряддя лову, а саме раколовку типу «Тягулька» та сітку типу «Сушарка».
Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 незаконно добула 52 екземпляри річкового рака, чим здійснила незаконне вилучення водних біоресурсів із природного середовища. 
Відповідно до висновку судової економічної експертизи № КСЕ-19/102-25/19325 від 05.09.2025 встановлено, що розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів, обчислений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1042 від 29.09.2023, становить 173 264 грн. 
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тобто в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнала повністю, щиро розкаялася, повністю підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов визнала повністю. 
Представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 у судовому засіданні зменшила позов до 168 264, 00 грн. у зв`язку з частковою сплатою відшкодування обвинуваченою. Позицію прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_4 підтримує в повному обсязі.
Незважаючи на повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого її кримінального правопорушення, її вина повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема письмовими документами на які посилається сторона обвинувачення у справі та які безпосередньо досліджені судом: протоколом огляду місця події від 25.08.2025 з ілюстративною таблицею та відеозаписом до нього; постановою про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 25.08.2025 року; висновком судової економічної експертизи № КСЕ-19/102-25/19325 від 05.09.2025 згідно якого сума завданої державі шкоди внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом складає 173 264 грн.
Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному, і є допустимими доказами в контексті ст. 86 КПК України та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 249 КК України. 
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 була повністю доведена i її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 249 КК України тобто, незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду. 
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Обираючи покарання обвинуваченій суд враховує те, що вона повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялася, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, частково відшкодувала завдану шкоду. 
Обставиною, яка пом`якшує обвинуваченій покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням особи обвинуваченого, її ставлення до вчиненого ним діяння, зокрема, що обвинувачена визнала вину повністю, розкаялася, розпочала відшкодування завданих збитків, позиції прокурора та сторони захисту, щодо призначення покарання, з урахуванням відсутності обтяжуючих покарання обставин, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу. Таке покарання буде належною карою для обвинуваченої за вчинене, достатнім для її виправлення і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області заявлено цивільний позов про стягнення завданої обвинуваченим матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування водних біоресурсів у розмірі 173 264 грн. У судовому засіданні представник позивача зменшила позов до 168 264, 00 грн. у зв`язку з частковим його відшкодуванням відповідачем.  
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно вимог до ч. 1 ст. 1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до положень ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно вимог ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них.
За змістом ст. 10, 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться, зокрема, у внутрішніх водних об`єктах, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Враховуючи доведеність вини обвинуваченого, визнання нею цивільного позову, суд дійшов висновку, що заявлений Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області позов до обвинуваченого про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 168 264, 00 грн. підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим, розмір заподіяної шкоди підтверджений належними доказами та не відшкодований обвинуваченою.
Вирішення питань щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Ухвалою слідчої судді Барського районного суду Вінницької області від 28.08.2025 накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні. 
Ухвалою слідчої судді Барського районного суду Вінницької області від 25.09.2025 накладено арешт із забороною розпорядження на частку належної ОСОБА_4 житлової квартири АДРЕСА_2 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). 
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Таким чином, арешт майна, накладений ухвалою слідчої судді Барського районного суду Вінницької області від 28.08.2025 підлягає скасуванню.
Водночас, оскільки суд дійшов висновку про задоволення цивільного позову в повному обсязі, арешт майна, накладений ухвалою слідчої судді Барського районного суду Вінницької області від 25.09.2025 скасуванню не підлягає з метою забезпечення цивільного позову та продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вироком законної сили.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, за проведення вказаної експертизи становлять 3565,60 грн., а тому відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають до стягнення на користь держави з обвинуваченої.
На підставі наведеного, керуючись ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд –
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити її покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави 3565,60 грн. судових витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту накладеного ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 25.09.2025 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на частку належної ОСОБА_4 житлової квартири АДРЕСА_2 після набрання вироком законної сили продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вироком законної сили.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 28.08.2025- скасувати.
Відповідно до положень ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було знаряддям вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, шляхом конфіскації у власність держави: сітки тягульки розміром: довжина 2 метра, висота 1,3 метра та вічком 2х2 сантиметрів; сітки сушарки розміром: довжина 70 сантиметрів, ширина 45х45 сантиметрів, які було вилучено та поміщено у два поліетиленові мішки білого кольору.
Цивільний позов Державної екологічної інспекції у Вінницькій області задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 168 264, 00 грн. на рахунок: одержувач ГУК у Вінницькій області, м. Бар, 24062100, ЄДРПОУ отримувача 37979858, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), номер рахунку ІВАІМ ГГА678999980333179331000002784 (за порушення вимог природоохоронного законодавства). 
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: